ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ
справа №341/2082/16-а
адміністративне провадження №К/9901/36709/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого                         2017 року  (суддя Мула О.Д.)  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року (колегія суддів: Нос С.П., Кухтей Р.В., Сапіга В.П.)  у справі №341/2082/16-а  за позовом ОСОБА_1 до    Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про  визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2016 року   ОСОБА_1   звернувся до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з адміністративним позовом про визнання дій Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області   щодо відмови у зарахуванні стажу роботи та проведенні перерахунку пенсії протиправними; зобов`язання Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати позивачу період роботи в колгоспі імені Коцюбинського з 01 січня 1980 року по 30 червня 1980 року до загального стажу роботи та проведення перерахунку пенсії шляхом до рахування стажу роботи з дня звернення за перерахунком пенсії тобто з 25 жовтня 2013 року.
Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду  від 01 червня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у зарахуванні стажу роботи та проведенні перерахунку. Зобов`язано Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в колгоспі імені Коцюбинського з 01 січня 1980 року по 30 червня 1980 року до загального стажу роботи. 
Зобов`язано Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом дорахування стажу роботи з 22 серпня 2016 року.
Не погодившись з судовими рішеннями, відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального  права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що  стаж позивача  за 1980 рік неможливо підтвердити у зв`язку з відсутність відповідних записів в архівних установах.
Відзив на касаційну скаргу не надходив
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 червня   2017 року відкрито касаційне провадження.
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку з відсутністю клопотань про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судами встановлено, що   ОСОБА_1 в липні, серпні та вересні 2016 року звертався до Галицького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області з заявою про зарахування періоду його роботи в колгоспі ім. Коцюбинського з 10 лютого 1976 року по 31 грудня 1978 року та з 01 січня 1980 року по 30 червня 1980 року до загального стажу роботи, врахувавши записи в трудовій книжці та покази свідків та провести перерахунок пенсії шляхом дорахування вищевказаного стажу роботи.
Галицьким об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області позивачу частково відмовлено, посилаючись на те, що 1980 рік не зараховано до стажу роботи, оскільки в довідці вказано, що даний період роботи підтвердити неможливо у зв`язку з тим, що про нього не зазначено у підтверджуючих документах.
Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції,  з яким погодився апеляційний суд,  виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив    позивачу в зарахуванні стажу роботи за 1980 рік, оскільки останній підтверджується записами трудової книжки та показами свідків.  
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637,  за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Як вбачається з копії трудової книжки позивача - запис № 1, ОСОБА_1 з 10 лютого 1976 року прийнятий на роботу в колгосп ім. Коцюбинського помічником бухгалтера, запис № 2 від 24 лютого 1977 року - переведений на посаду головного економіста, запис № 3 - звільнений з роботи 30 червня 1980 року у зв`язку з переходом в Галицький Райком партії.
Згідно архівних довідок Галицького районного державного архіву від 25 листопада 2013 №№ В-764 в документах фонду колгоспу ім. Коцюбинського є відомості, що ОСОБА_1 працював головним економістом і його стаж роботи становить: 1979 р. - вироблено людино-днів 279, при встановленому мінімумі - 130. Одночасно, повідомляє про те, що в книгах по нарахуванню заробітної плати та стажових книгах, зданих в архівний відділ районної державної адміністрації за 1976-1978 рр., 1980 рік ОСОБА_1 не числиться, і підтвердити його стаж та заробітну плату неможливо.
В архівних довідках Галицького районного державного архіву від 22 серпня 2016 року № В-453/04-01 зазначено: в документах фонду колгоспу ім. Коцюбинського є відомості, що ОСОБА_1 працював головним бухгалтером по рослинництву, головним економістом з 1976 року по грудень 1979 року і його стаж роботи становить: 1976 рік - вироблено людино-днів 277, 1977 рік - вироблено людино-днів 290, 1978 рік - вироблено людино-днів 297, 1979 рік - вироблено людино-днів 276, також вказано, що в книгах по нарахуванню заробітної плати за 1980 рік ОСОБА_1 у списках не числиться, оскільки здана книга тільки по с. Підшумлянці, тому підтвердити стаж роботи немає можливості; від 08 липня 2016 року № В-343/04-01 зазначено, що в книгах по нарахуванню заробітної плати та стажових книжках колгоспу ім Коцюбинського с. Старі Скоморохи, які здані на зберігання Галицького районного державного архіву, за період 1976-1978 рр.. 1980 рік ОСОБА_1 не числиться, тому підтвердити його стаж та заробітну плату неможливо.
Судом першої інстанції викликано свідків, які у спірний період працювали в колгоспі  ім. Коцюбинського ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які   підтвердили, що   позивач з початку 1976 року по червень 1980 року  працював у колгоспі ім. Коцюбинського помічником бухгалтера та головним економістом колгоспу.
Отже, співставляючи  записи трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, покази свідків та норми  Порядку № 637, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зарахування спірного періоду до трудового стажу позивача.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого                         2017 року  та ухвалу   Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року  залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Головуючий                                                                                               А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                            Л.Л. Мороз

                                                                                                                    А.І. Рибачук