Справа № 760/26187/19                                                                                           Суддя в суді першої інст. - Криворот О.О.
Провадження № 33/824/681/2020                                                         Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
вул. Солом`янська, 2-А, м. Київ, 03110, тел./факс (044) 284-15-77 
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 42258617

 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
    31 січня 2020 року                                                                                               м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року, якою
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,  проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Як вбачається з постанови судді І-ї інстанції, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №328569 від 15.09.2019 року, ОСОБА_2 15.09.2019 року о 6 годині 45 хвилин керував автомобілем марки "Мерседес" державний реєстраційний номер  НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Гарматній, 53 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер", із результатами тесту 0,45 проміле, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду І-ї інстанції,ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.      
Вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням ч.1 ст.130, ст.ст.251, 252, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 та ст.268 КУпАП.
Вказує, що в порушення ст.268 КУпАП, розгляд справи відбувся за його відсутності, хоча він подав до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із хворобою. У такий спосіб порушено його право на захист, оскільки він не мав можливості спростувати інкриміноване йому адміністративне правопорушення.  
Стверджує, що огляд на визначення стану сп'яніння був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП.
Зокрема,  під час його проведення патрульними поліцейськими не враховано те, що в салоні автомобіля знаходився пасажир у стані алкогольного сп`яніння, про що їм повідомлялось (навколишнє повітря не повинно містити пари алкоголю і розчинника); факт контакту антени мобільного телефону поліцейського, який розмовляв по ньому, з газоаналізатором, що забороняється; зовнішній огляд цього пристрою на наявність пломб та справність не перевірявся; йому не було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу та не було видано направлення на огляд.
Крім того, зазначає, що він дійсно випив 2 пляшки пива, про що повідомив поліцейських. Однак цей факт мав місце ще вдень, а огляд проводився о 6 годині 26 хвилин наступного дня.
Стверджує, що він має сумніви в неупередженості свідків, які були залучені під час огляду, оскільки такі особи знайомі один з одним та з поліцейськими.
Зазначає, що всі ці факти зафіксовані на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи.
Вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував ці обставини, чим порушив ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги, та вивчивши матеріали провадження, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Висновок суду про вчинення ОСОБА_2  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №328569 від 15.09.2019 року, в якому зафіксовано факт проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу "Драгер" за  його згодою у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та встановлено факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння;
- висновком результатів тесту «Drager» ALCOTEST 6820 від 15.09.2019 року, згідно якого у ОСОБА_2 виявлено стан алкогольного сп`яніння з показником 0,45 проміле;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого не вбачається факт відмови ОСОБА_2 від підпису. Натомість, в графі "З результатами згоден" напроти його прізвища, ім`я та по батькові проставлений підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це свідчить про згоду ОСОБА_2 з результатами проведеного огляду.
- письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких свідки підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_2 погодився у встановленому порядку пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та  результат показав 0,45 проміле.
- інформацією, яка міститься на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що сам водій ОСОБА_2 підтвердив вживання ним алкогольних напоїв, а саме 2 пляшок пива;
- іншими матеріалами справи.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 1.6. Інструкції  про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на   місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних  засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони  здоров`я. 
Як вбачається з матеріалів справи, огляд було запропоновано водію транспортного засобу - ОСОБА_2 , оскільки щодо нього у поліцейського були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився поліцейським на місці зупинки  транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатору "Драгер" у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду - є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Твердження ОСОБА_2 щодо проведення його огляду на визначення стану сп`яніння з порушенням ст.266 КУпАП та невручення йому направлення не може спростовувати порушення ним п.2.9 "а" ПДР України за наявності у справі вищевказаних належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою, та повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
До того ж, слід зауважити, що направлення до лікаря видається лише у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.
 Посилання ОСОБА_2 про те, що його право на захист порушено внаслідок проведення розгляду справи місцевим судом без його участі є безпідставним, оскільки як вбачається з постанови судді від 09.12.2019 року, розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, який був залучений до участі в справі та надав пояснення на захист свого довірителя.
Водночас, представник ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не надав суду жодного доказу на спростування викладених в протоколі обставин. 
            Інші доводи ОСОБА_2 , викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
           Всупереч доводам апелянта, суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.9 "а" ПДР України.
  Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
          Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року щодо  ОСОБА_2  за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
            Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко