ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 р.	Справа № 583/5207/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Сидоренко Р.В., м. Охтирка по справі № 583/5207/19
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          інспектора поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у місті Суми Кривоноса Віталія Юрійовича                  
          про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Кривоноса Віталія Юрійовича (далі по тексту – інспектор УПП в Сумській області Кривонос В.Ю., відповідач), в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАК №1833538, винесену 07.12.2019 інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Кривоносом Віталієм Юрійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 стверджує, що не вчиняв порушення Правил дорожнього руху, рухався із дозволеною швидкістю. На місці складення постанови позивач повідомив інспектора, що не здійснював руху в с. Хухра Охтирського району, а лише в`їжджав у село. Зазначив, що фіксацію швидкості відповідач здійснював поза межами с. Хухра Охтирського району. Вказує, що відповідач на вимогу позивача не пред`явив йому доказів вчинення правопорушення (відеозапису, зазначеного у постанові). Вважає, що оскільки в оскаржуваній постанові не зазначено серійного номеру приладу TruCam, відеозапис, здійснений цим приладом і вказаний в оскаржуваній постанові, не є належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім того, пояснив, що в оскаржуваній постанові відсутня інформація про марку, модель та номерні знаки транспортного засобу, на якому рухався позивач, час і місце, суть і обставини вчинення правопорушення, а також у ній невірно вказана адреса місця проживання позивача та взагалі з цього документа неможливо встановити зміст правопорушення. З огляду на викладене, вважає спріну постанову такою, що не відповідає вимогам ст.283 КУпАП та підлягає скасуванню.  
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.01.2020 по справі № 583/5207/19 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у місті Суми Кривоноса Віталія Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення ним норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.01.2020 по справі № 583/5207/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що в оскаржуваній постанові відсутня інформація про марку, модель та номерні знаки транспортного засобу, яким керував позивач, час, місце скоєння правопорушення, суть обставин правопорушення; не зазначено серійний номер лазерного вимірювача TruCam, тому неможливо визнати належним та допустимим доказом результати вимірювання таким приладом. На місці винесення оскаржуваної постанови, позивач зауважував, що він не здійснював рух в селі Хухра, а лише в`їжджав у село та фіксацію швидкості відповідач здійснював поза межами села Хухра, Охтирського району. Також зазначив, що з відеозапису, наданого відповідачем, не вбачається, що автомобіль рухається в межах населеного пункту та що автомобіль поліцейських стояв за знаком «населений пункт» і на відео не вбачається житлових будинків. Пояснив, що на знімку з вимірювального приладу не вбачається місце фіксації автомобіля позивача, оскільки відсутня вказівка про географічну систему координат. Враховуючи викладене, вважає, що вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху не підтверджене належними та допустимими доказами, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 07.12.2019 інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в Сумській області Кривоносом В.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1833538, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 225 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.
Як зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 07.12.2019 о 09 год. 52 хв. знаходячись на а/д Н-12 в с. Хухра, АДРЕСА_1 району, Сумської області, по вул. Полтавській, поблизу будинку № 9, керував транспортним засобом марки Chevrolet Niva, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. та порушив вимоги п. 12.4. Правил дорожнього руху України. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху приладом засобів TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000557).
Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її оскарження.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правовірність оскаржуваної постанови належними доказами, водночас, позивачем під час розгляду справи не було надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Як встановлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту – ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У відповідності до ст. 31 Закону України “Про Національну поліцію” полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також відеозапис та фотографії, зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 (серійний номер ТСО 000557).
З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що оскаржувана позивачем постанова складена в присутності позивача, останньому роз`яснено його права та запропоновано надати пояснення з приводу вчиненого останнім порушення Правил дорожнього руху. Про наявність клопотань чи заяв позивач при розгляді справи не вказував. 
На відеозаписі та фотографіях, зроблених за допомогою приладу TruCam LTІ 20/20, зафіксовано рух транспортного засобу Chevrolet Niva, сріблястого кольору, зі швидкістю 73 км/год, при встановленому ліміті швидкості – 50 км/год, та зазначено дату і час фіксації – 07.12.2019 о 09:52 год., та місце фіксації руху – автодорога Н-12, с. Хухра.
Як відеозапис, так і фотографії мають один ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 _j800_1207_095233, що вказує на те, що ними зафіксовано один і той самий автомобіль.
На даних фото та відео зображено, що саме автомобіль позивача їхав із зазначеною швидкістю, інші схожі транспортні засоби у межах дії радару поруч із авто позивача не пересувались. Фото та відео здійснені вищезазначеним приладом, виявились нечіткими, проте із них можливо ідентифікувати марку транспортного засобу, який рухався в межах населеного пункту (автомобільна дорога Н-12, с. Хухра). Після зупинки інспектором було ідентифіковано транспортний засіб та водія, що зафіксовано у винесеній ним постанові.
При цьому, слід відмітити, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався в межах населеного пункту, а автомобіль позивача в момент його фіксації знаходився на незначній відстані від місця розташування приладу TruCam LTІ 20/20.
Доводи позивача про те, що за автомобілем, зафіксованим на відеозаписі, відсутні житлові будинки, не є доказом того, що позивач під час фіксації його автомобіля рухався поза межами населеного пункту (до в`їзду в с. Хухра), оскільки межею населеного пункту є дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту», місце встановлення якого може не співпадати з розташуванням житлових будинків. 
Слід відмітити, що позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було надано жодних пояснень з приводу розташування автомобіля позивача відносно дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» в момент його фіксації приладом TruCam.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що наданими відповідачем доказами у їх сукупності підтверджено факт руху позивача зі швидкістю 73 км/год в межах населеного пункту с. Хухра, а відтак, і порушення позивачем п.12.4 ПДР.
Колегія суддів зауважує, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCam 20/20 серійний номер ТС000557, у відповідності до п. 4 ч.2 ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови.
Твердження позивача про відсутність в оскаржуваній постанові серійного номеру приладу не відповідають дійсності.
Доводи позивача про те, що вказаний вище відеозапис та показання приладу TruCam 20/20  не є належними і допустимими доказами по справі, оскільки прилад TruCam 20/20  не пройшов передбачену законодавством процедуру повірки, колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.
Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).
З наявною в матеріалах справи копії журналу обліку матеріальних цінностей вбачається, що ОСОБА_2 , як посадовій особі Управління патрульної поліції в Сумській області, 07.12.2019 було видано вимірювач швидкості з серійним номером 000557 (а.с.23).
Згідно з наявною в матеріалах справи копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, затверджений тип засобу вимірювальної техніки  “Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний  LTI 20/20  TruCam” зареєстровано в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № УЗ3197-12. 
Можливість використання виробу TruCам LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc.  підтверджена експертним висновком від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Строк дії вказаного експертного висновку – до 27.09.2021 (а.с. 26). 
Відповідно до додатку до вказаного експертного висновку, в якому перелічено номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку, включено виріб з серійним номером ТС000557 (а.с.27).
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13557 від 14.12.2018, виданого ДП “Укрметртестстандарт” Мінекономрозвитку України, чинного до 14.12.2019, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20  №ТС000557 (виробник – Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості – від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах – 2 км/год (а.с.24).
Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером НОМЕР_3 пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинним станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.
З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером НОМЕР_3 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР у розмінні 73-75 КАС України.
Слід зазначити, що позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечувався факт руху зі швидкістю 73 км/год  в селі Хухра на а/д Н-12 Охтирського району, однак, наразі позивач вважає, що факт вчинення ним порушення не зафіксовано належним чином, у зв`язку з чим постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП,  обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.
Доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові зазначена адреса позивача, яку він не називав та за якою він не проживає -   АДРЕСА_1 – не свідчать про порушення прав позивача та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки остання була видана позивачеві безпосередньо на місці її складення. 
Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в щодо скасування постанови серії серії ЕАК №1833538 від 07.12.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.    
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.01.2020 року по справі № 583/5207/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій