Постанова
Іменем України                                       
05 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 370/2322/18
провадження № 61-1049св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі судді  Рубан С. М., від 21 грудня 2018 року.
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Макарівського районного суду Київської області, у складі судді Тандира О. В., від 14 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину задоволено частково.
Припинено стягнення аліментів з 10 серпня 2018 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500, 00 грн щомісяця, починаючи з 10 серпня 2018 року і до повноліття дитини. В решті позову відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, 19 грудня           2018 року до Київського апеляційного суду представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто скаржнику без розгляду. Роз`яснено заявнику порядок подання до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система на момент подання заявником апеляційної скарги не розпочала своє функціонування, порядок подання апеляційних скарг регламентується ЦПК України в попередній редакції. Скаржнику необхідно звернутися з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області. Оскільки апеляційна скарга подана з порушенням порядку, вона підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 21 грудня        2018 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, позбавив заявника права на судовий захист у суді апеляційної інстанції. Заявник вказує, що висновок апеляційного суду заснований на помилковому тлумаченні підпункту 15.5 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, що призвів до порушення норм процесуального права. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитинупризначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Відзив на касаційну скаргу не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину задоволено частково.
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, 19 грудня           2018 року до Київського апеляційного суду представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто скаржнику без розгляду з посиланням на те, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система на момент подання заявником апеляційної скарги не розпочала своє функціонування, порядок подання апеляційних скарг регламентується ЦПК України в попередній редакції, а тому скаржнику необхідно звернутися з апеляційною скаргою через районний суд.
Позиція Верховного Суду
Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.
У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Згідно статті 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до підпункту 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, національні суди мають обирати такі способи тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів.
Отже, особа, яка подає апеляційну скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) матиме наслідком порушення судами гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відсутність на час звернення із апеляційною скаргою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження в поданні апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів, а апеляційному суду у прийнятті поданих у такому порядку апеляційних скарг.
Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом. Також згідно з частинами другою-третьою                  статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, пропорційність, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, яке б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду, що визначене статтею 355 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети, що має свідчити про необхідність захисту певного суспільного інтересу.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі 514/134/17              (провадження № 61-12112сво18), підстав для відступу від якого колегія суддів не знаходить.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Із урахуванням зазначеного, висновок апеляційного суду про повернення апеляційної скарги є таким, що заснований на помилковому тлумаченні підпункту 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, яке проведено без врахування взаємозв`язку із вищепереліченими нормами.
Таким чином, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, а оскаржену ухвалу скасувати. 
У той же час, матеріали справи засвідчують те, що 09 січня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , через Макарівський районний суд Київської області подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішенням Макарівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 370/2333/18. 
Київським апеляційним судом 22 квітня 2019 року винесено постанову у справі № 370/2333/18, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали чи постанови, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції (частина четверта статті 406 ЦПК України).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 370/2333/18 розглянуто апеляційним судом та 22 квітня 2019 року за результатами апеляційного перегляду справи винесено постанову, право заявника ОСОБА_2 на апеляційний перегляд рішення Макарівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року, гарантоване статтею 129 Конституції України, реалізовано, а тому підстави для передачі справи до апеляційного суду з метою розгляду апеляційної скарги заявника на рішення Макарівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року відсутні.
З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа поверненню до районного суду.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року скасувати.
Справу № 370/2322/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину повернути до Макарівського районного суду Київської області.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий              	Є. В. Синельников  	
Судді 	О. М. Осіян   	
 	Н. Ю. Сакара   	
 	С. Ф. Хопта	
 	  В. В. Шипович