КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 761/6477/18                                                                      Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/436/2019                    Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
23 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
                Головуючого                                         Волошиної В.М.
                Суддів                                                    Слюсар Т.А., Семенюк Т.А.
                Секретаря судового засідання             Маличівській Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,  колегія суддів, - 
 
в с т а н о в и л а:
 
У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи вимоги тим, що 25 липня 2017 року за заявою ПАТ «Альфа-Банк» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,1046 гектарів, кадастровий номер 3223187700:07:012:0090, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що була передана в іпотеку банку на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 800000287 від 22 травня 2007 року, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_2 . Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинений нотаріусом із порушенням вимог чинного законодавства, з підстав порушення кредитором процедури попередження для звернення стягнення на предмет іпотеки, так і з підстав неправомірності вимог кредитора в частині розміру заборгованості, з якими кредитор звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, позивач просив визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року в задоволенні позову  ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах позивача подав апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким визнати виконавчий напису № 15040 від 25.07.2017  вчиненого Київським міським нотаріальним округом Чуловським Володимиром Анатолійовичем таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що виконавчий напис №15040 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованості у розмірі 8 972,59 доларів США не міг вважатися безспірним, оскільки на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису в Рахівському районному суді Закарпатської області розглядалася справа № 305/808/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості. ОСОБА_2 заперечував щодо розміру заборгованості шляхом подання заперечень по суті позовної заяви у справі № 305/808/16-ц та контррозрахунку заборгованості. Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року не набрало законної сили, оскільки оскаржено в апеляційному порядку. Отже, судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано наявність спору на час вчинення виконавчого напису.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» Галас П.В. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , посилаючись на те, що ухвалене судом першої інстанції рішення у справі відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим.
У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» - Гамор Н.В. заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутність.
 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів цивільної справи, що 22 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 800000287 (далі - кредитний договір), за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 33 500,00 доларів США, зі сплатою 11,50 % річних за користування кредитом та кінцевим строком погашення 21 травня 2017 року.  Підпунктом 2.8. пункту 2 базових умов кредитування та графіку платежів (додаток № 2 до договору) сторони встановили графік та порядок погашення кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом шляхом сплати позичальником платежу кожного місяця рівними частинами (а.с. 183-191 том 1).
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором  22 травня 2007  року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 800000287-И, за умовами якого в іпотеку передано земельну ділянку, площею 0,1046 гектарів, кадастровий номер 3223187700:07:012:0090, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 159-164 том 1).
У зв`язку з порушенням позичальником строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом, що встановлені договором та виникненням заборгованості кредитор 25 липня 2017 року звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису.
За заявою ПАТ «Альфа-Банк» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. 25 липня 2017 року вчинив виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,1046 гектарів, кадастровий номер 3223187700:07:012:0090, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить на праві власності ОСОБА_2 , (а.с.156 том 1).
 
Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що кредитор надіслав боржнику (іпотекодавцю) ОСОБА_2 письмову вимогу про необхідність погашення боргу, яку останній не виконав, а нотаріусу для вчинення виконавчого напису надав документи, що підтверджують безспірність заборгованості, тому нотаріус правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, вчинив виконавчий напис і звернув стягнення на предмет іпотеки.
 
Перевіряючи доводи сторін, надаючи оцінку зібраним у справі доказам, судова колегія виходить з такого.
За умовами укладеного між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 на забезпечення виконання основного зобов`язання (кредитного договору) іпотечного договору № 800000287-И від 22 травня 2007 року сторонами визначено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобов`язання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов цього договору;  у інших випадках, передбачених законодавством України - пункт 6.1 договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотедержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудове врегулювання) - пункт 6.2. договору. 
Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимоги про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушення зобов`язання у не менш ніж тридцяденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
26 травня 2017 року ПАТ «Альфа-Банк» цінним листом на дві адреси, зазначені іпотекодавцем ОСОБА_2 при підписані договору, були направлені вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості за кредитним договором, що виникла станом на 30 березня 2017 року,  у розмірі 25 358,25 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 7 982,08 доларів США, заборгованість по процентах - 990,51 доларів США,  пеня - 16 385,66 доларів  США (а.с.169-170, 171-172, 181, 182 том 1).
25 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 15040, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,1046 гектарів, кадастровий номер 3223187700:07:012:0090, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить на праві власності ОСОБА_2 , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 22 січня 2016 року по 30 березня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом (тілом) в сумі 7 982,08 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 990,51 доларів США, а всього 8 972,59 доларів США (а.с.156 том 1).
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 
Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналіз зазначеної норми статті 88 Закону України "Про нотаріат" дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років тощо.
Витребувані та досліджені судом першої інстанції матеріали нотаріальної справи свідчать про те, що у поданій заяві від 25 липня 2017 року кредитор просив стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 800000287 від 22 травня 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_2 . Зазначив, що строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 січня 2016 року по 30 березня 2017 року, яка складається із заборгованості за кредитом - 7 982,08 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 990,51 доларів США, а всього на загальну суму 8 972,59 доларів США (а.с.157-158 том 1).
Для вчинення виконавчого напису представником ПАТ «Альфа-Банк» нотаріусу були надані наступні документи: кредитний договір № 800000287 від 22 травня 2007 року із графіком платежів (додаток № 2 до договору); іпотечний договір № 800000287-И від 22 травня 2007 року, розрахунок заборгованості станом на 30 березня 2017 року; виписку по особовим рахункам з 22 травня 2007 року по 30 березня 2017 року; заява про вчинення виконавчого напису від 25 липня 2017 року; вимога до ОСОБА_2 про усунення порушень за двома адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ;  два реєстри цінних відправлень із зазначенням адрес та найменування предметів відправлення;   два фіскальних чеки УДППЗ «Укрпошта» від 26 травня 2017 року; витяг та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи ПАТ «Альфа-Банк», нотаріально посвідчена довіреність на представництво інтересів ПАТ «Альфа-Банк» у відносинах з нотаріусами України, в органах нотаріату України у питаннях, пов`язаних з вчиненням виконавчих написів нотаріусів, скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей, інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, документи, що ідентифікують фізичну особу представника  ПАТ «Альфа-Банк», довідка на підтвердження обставин ненадходження станом на 26 червня 2017 року платежу від позичальника (боржника)  на погашення кредитної заборгованості (а.с. 155-202 том 1).
Наданий нотаріусу розрахунок заборгованості містить дані про розмір виданого кредиту, суми сплачених позичальником платежів на виконання кредитного зобов?язання, періоди і суми виникнення заборгованості та кількість днів прострочення, що дорівнює 433 днів. 
Розрахунок заборгованості охоплює період з 22 травня 2007 року по 30 березня 2017 року, до нього увійшов період заборгованості заявлений кредитором до стягнення з 22 січня 2016 року по 30 березня 2017 року.
За наведеними у розрахунку даними за період з 22 травня 2007 року по 22 грудня 2015 року за позичальником відсутня заборгованості.
З 22 січня 2016 року позичальником ОСОБА_2 допущено прострочення виконання зобов`язання, про що свідчить розрахунок заборгованості та виписки по особовим рахункам, які знаходились у розпорядженні нотаріуса. 
Останній платіж на погашення заборгованості позичальником здійснено 15 червня 2016 року в сумі 550,00 доларів США, який згідно встановленою черговістю погашення вимог у розмірі 65,21 доларів США віднесено кредитором в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, у розмірі 484,79 доларів США на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.
Із відображених у розрахунку даних вбачається, що сума до стягнення у розмірі 7 982,08 доларів США за кредитом (тіло) обрахована ПАТ «Альфа-Банк» як прострочена заборгованість, яка виникла за період з 22 січня 2016 року по 30 березня 2017 року, за мінусом сплаченого позичальником за цей період платежу у розмірі 65,21 доларів США.
Сума до стягнення по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 990,51 доларів США обрахована кредитором як прострочена заборгованість по сплаті процентів за період  з 22 січня 2016 року по 30 березня 2017 року, за мінусом сплаченого платежу за цей період на погашення заборгованості за процентами в сумі 484,79 доларів США.
На підставі встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обрахована кредитором заборгованість станом на 30 березня 2017 року, розрахунок якої був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, здійснено в межах заявленого до стягнення періоду з 22 січня 2016 року по 30 березня 2017 року і така вимога про повернення боргових сум пред`явлена кредитором до позичальника в межах трьох років з дня виникнення права вимоги.
Відхиляючи доводи позивача про порушення кредитором процедури попередження іпотекодавця (боржника)  для звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції правильно керувався тим, що у пункті 7.7. іпотечного договору сторони погодили, що будь-які повідомлення, попередження, згоди та інший обмін інформацією між сторонами, що стосуються цього договору, незалежно від того, передбачені вони цим договором або ні, мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово і направлені іншій стороні на її поштову адресу рекомендованим або цінним листом (телеграмою). Поштовою адресою кожної зі сторони вважається поштова адреса, зазначена у пункті 8 цього договору.
У пункті 8 договору зазначено, що адресою постійного місця проживання іпотекодавця ОСОБА_2 є АДРЕСА_3 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 (а.с. 159-164 том 1).
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).
На підтвердження спливу тридцятиденного строку з моменту надіслання іпотекодавцю (боржнику) письмової вимоги про усунення порушень кредитор ПАТ «Альфа-Банк» надав нотаріусу дві засвідчені копії вимоги від 22 травня 2017 року із зазначенням адрес: АДРЕСА_2 ; Закарпатська АДРЕСА_3 ;  два описи вкладення у цінний лист від 26 травня 2017 року про направлення вимоги з відміткою УДППЗ «Укрпошта» та два фіскальний чека УДППЗ «Укрпошта» від 26 травня 2017 року.
Встановлені обставини вказують на те, що банк ПАТ «Альфа-Банк» надав приватному нотаріусу документи, які містять відмітку поштового відділення зв`язку про відправлення вимоги цінним листом з повідомленням на вказані в іпотечному договорі адреси, тобто кредитор виконав вищевказані вимоги закону, що враховано судом першої інстанції під час розгляду справи.
Колегія суддів вважає, що надаючи оцінку доказам у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що кредитором ПАТ «Альфа-Банк» при зверненні до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису були долучені всі необхідні документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника (позичальника), вимога про повернення боргових сум пред`явлена кредитором до позичальника в межах трьох років з дня виникнення права вимоги.
Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного зв`язку, установивши, що  нотаріус, підтверджуючи наявність у кредитора права на стягнення грошових сум з позичальника ОСОБА_2 шляхом вчинення виконавчого напису, з`ясував факт безспірності заборгованості на підставі поданих кредитором всіх необхідних документів та умов застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги позивача про наявність судового спору щодо суми заборгованості на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису були предметом перевірки судом першої інстанції, їм надана належна оцінка, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішення Рахівського районного суду Закарпатської області у справі № 305/808/16-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості ухвалено 21 травня 2018 року, тобто після вчинення виконавчого напису, та в основу рішення покладено інший період заборгованості, у тому числі до розрахунку включена заборгованість по пені за прострочення виконання зобов`язання. Встановлені обставини у рішенні суду 21 травня 2018 року свідчать про те, що під час розгляду справи № 305/808/16-ц учасниками справи суду подавались докази вчинення виконавчого напису від 25 липня 2017 року та з`ясовувались питання про його виконання. Відхиляючи вказані доводи позивача, суд першої інстанції правильно виходив із того, що пред`явлення  кредитором до суду позову про стягнення заборгованості не свідчить про наявність спору щодо суми заборгованості, оскільки захист порушеного права можливий як судом, так і нотаріусом, при цьому кредитор у кредитних правовідносинах не обмежений вибором лише одного способу захисту. Так, наявність виконавчого напису нотаріуса за відсутності реального виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості. Аналогічна позиція викладена у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2013 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» . 
Інші доводи апеляційної скарги позивача, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування судового рішень.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги не відшкодовуються та покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 відхилити.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст судового рішення складено 02 січня 2020 року.
 
Головуючий                                                                      
 
Судді: