Постанова
 
20 січня 2020 року
м. Київ
справа № 185/3319/19
провадження № 51-194 ск 20
Суддя Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року щодо нього, встановила:
Постановою Київського районного суду м. Донецька від 24 серпня 2003 року відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст. 93 п.п. «а», «і», «з» ст. 142 ч. 3, ст. 145 ч. 2 Кримінального кодексу України                      (в редакції 1960 року) ст. 122 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 263 ч. 1, ст. 396 ч. 1 Кримінального кодексу України.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року відмовлено засудженому ОСОБА_2 в задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Донецька від 24 серпня 2003 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вказану постанову місцевого суду                         – залишено без задоволення.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про перевірку ухвали апеляційного суду  в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 383 КПК 1960 року в касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).
Оскільки прийняті Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року та  Дніпровським апеляційним судом від                            21 листопада 2019 року рішення стосувалися питання щодо продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , то вони не перешкоджають подальшому провадженню у справі щодо ОСОБА_2 , а тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 383 КПК 1960 року не можуть бути перевірені у касаційному порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384 ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 387, 388 КПК України 1960 року, п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК,
постановила:
Відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо нього для перевірки у касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                         ОСОБА_1