СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р.                                                                         Справа № 917/793/19  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя  Бородіна Л.І. 
при секретарі Міракові Г.А.,
за участю представників:
позивача - Кулакова Ю.С. - на підставі довіреності від 26.12.2019р. №557; 
відповідача - Костянецький А.Г. - на підставі Ордеру Серії №081517 від 10.09.2019р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області, Полтавська область, м. Кременчук, (вх.№3882 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19 (суддя Погрібна С.В., ухвалене в м.Полтава о 14:22год., дата складення повного тексту - 22.11.2019р.) 
за позовом: Кременчуцької міської ради Полтавської області, Полтавська область, м. Кременчук,
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Бови Людмили Павлівни, Полтавська область, м. Кременчук,
про стягнення 578879,97грн. 

ВСТАНОВИЛА:
17.05.2019р. Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Бови Людмили Павлівни про стягнення 578879,97грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19 відмовлено в задоволенні позову, з тих підстав, що відносини сторін врегульовані договором купівлі-продажу земельної ділянки, що виключає можливість застосування до спірних відносин положення статті 1212 Цивільного кодексу України.
Кременчуцька міська рада Полтавської області з рішенням місцевого господарського суду не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю; судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема, апелянт посилається на те, що 25.10.2006р. між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та Фізичною особою підприємцем Бова Людмилою Павлівною було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавцем було передано земельну ділянка площею 8025 кв.м (кадастровий номер 5310436100:03:003:0220). 
В подальшому, на підставі рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27.02.2007р., 11.01.2008р. між Кременчуцькою міською радою та ФОП Бова Людмилою Петрівною було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, відповідно до пункту 6.1. якого, право власності на земельну ділянку переходить до покупця лише після сплати повної вартості земельної ділянки та отримання покупцем державного акта про право власності на земельну ділянку.
Апелянт наголошує, що відповідачем не було сплачено повну вартість земельної ділянки та не отримано державний акт про право власності на земельну ділянку, проте, не зважаючи на вказані факти, ФОП Бова Л.М. продовжує користуватись земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.
Апелянт також просив суд забезпечити проведення судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції, проведення якої доручити або Автозаводському районному суду м.Кременчука Полтавської області або Крюківському районному суду м.Кременчука Полтавської області.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2019р. залишено апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.
03.01.2020р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (вх.№45).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кременчуцької міської ради Полтавської області на рішення господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19; встановлено відповідачу строк до 21.01.2020р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання; призначено справу до розгляду на 27.01.2020р.; задоволено клопотання апелянта про забезпечення проведення судового засідання у справі №917/793/19 в режимі відеоконференції; ухвалено провести судове засідання призначене на   27.01.2020р. о 14:15год. в режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: м. Харків, пр. Незалежності, 13, зал судових засідань №105; доручено Автозаводському районному суді м.Кременчука Полтавської області (39600, м.Кременчук, вул.Першотравнева, 29/5) забезпечити проведення відеоконференції 27.01.2020р. о 14:15год. 
21.01.2020р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№535), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Кременчуцької міської ради Полтавської області, рішення господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19 залишити без змін. 
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2020р., у зв`язку із відрядженням судді Шутенко І.А., для розгляду справи №917/793/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2020р. оголошено в судовому засіданні перерву до 26.02.2020р.; ухвалено провести судове засідання призначене на   26.02.2020р. о 10:00год. в режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: м. Харків, пр. Незалежності, 13, зал судових засідань №105; доручено Автозаводському районному суду м.Кременчука Полтавської області (39600, м.Кременчук, вул.Першотравнева, 29/5) забезпечити проведення відеоконференції 26.02.2020р. о 10:00год. 
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 26.02.2020р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19 залишити без змін. 

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що сторони з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 25.10.2006р. між Кременчуцькою міською радою Полтавської області (надалі - орендодавець) та Фізичною особою підприємцем Бова Людмилою Павлівною (надалі - орендар) було укладено договір (т.1 а.с.10-11), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель несільськогосподарського призначення.
Згідно з пунктами 1 та 2 договору, в оренду передається земельна ділянка площею 8025 кв.м (кадастровий номер 5310436100:03:003:0220). Цільове призначення - експлуатація та обслуговування будівель та споруд виробні торгівельного і складського комплексу.
Згідно пункту 8 договору, договір укладено строком до 01.09.2011 року. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди, орендар, який належним чином виконував обов`язки відповідно до умов договору, за відсутності письмових заперечень орендодавця, має переважне право на поновлення договору. У цьому разі Орендар зобов`язаний не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку договору повідомити Орендодавця про намір поновлення договору оренди - продовження строку дії договору.
Поновлення договору оренди здійснюється шляхом укладання додаткові угоди між сторонами та її державної реєстрацією.
Передача земельної ділянки несільськогосподарського призначення (кадастровий номер 5310436100:03:003:0220) в строкове платне користування Фізичної особи підприємця Бова Людмилі Павлівні, здійснювалась за актом приймання-передачі об`єкта оренди - земельної ділянки по вул. Київській, 3-А в м. Кременчуці підписаного та укладеного між орендодавцем, Кременчуцькою міською радою та орендарем, Фізичною особою підприємцем Людмилою Павлівною (т.1 а.с.16).

Рішенням XI сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області V скликання від 27.02.2007р. "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення" (т.1 а.с.9) було вирішено продати фізичній особі-підприємцю Бові Людмилі Павлівні земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 7979 кв.м. для експлуатації та обслуговування будівель та споруд виробничо-торгівельного і складського комплексу по вул. Київський, б. 3-А на умовах розстрочення платежу терміном до 01.04.2012р. в частині надходжень до місцевого бюджету (пункт 6 рішення).
Пунктом 6.4. та 6.5. вказаного рішення визначено внести зміни до договору оренди землі № 040654800563 від 25.10.2006р. шляхом укладання додаткової угоди. На період розстрочення платежу змінити орендну плату фізичній особі - підприємцю Бові Людмилі Павлівні, що визначена договором оренди землі № 040654800563 від 25.10.2006 року, виклавши п. 9 договору оренди землі в новій редакції: "Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 1% від грошової оцінки землі за земельну ділянку площею 7979 кв.м. та 5% від грошової оцінки землі за земельну ділянку площею 46 кв. м (прилегла територія до пивного бару) щорічно шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди землі.
На підставі вказаного рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27.02.2007р., між Кременчуцькою міською радою (надалі - продавець) та ФО-П Бова Людмилою Петрівною (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення (надалі - договір купівлі - продажу т.1 а.с. 7-8), який був зареєстрований у Кременчуцькій міській раді, про що у книзі записів реєстрації договорів купівлі-продажу земельних ділянок вчинено запис 11 січня 2008 року за №463.
Відповідно до пункту 1.1. договору купівлі-продажу, продавець передає у власність покупцю земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 7979 м.кв. за адресою: м.Кременчук, вул.. Київська. 3-А. Земельна ділянка може використовуватись у відповідності з висновком про обмеження щодо використання земельної ділянки. (Покупець приймає земельну ділянку з усіма обмеженнями і сплачує за неї грошову суму на умовах і в порядку, передбаченому договором.
Розділом 2 договору купівлі-продажу визначені  ціна по договору  та умови
оплати. 
Відповідно до пункту 2.1. договору купівлі-продажу передбачено, що вартість земельної ділянки становить 965460,00грн. 
Згідно з пунктом 2.2. договору купівлі-продажу, покупець повинен сплатити перший внесок у розмірі 10% від ціни продажу, а саме 96546,00грн. не пізніше 30 календарних днів з моменту реєстрації договору у Кременчуцькій міській раді.
Згідно з пунктом 2.3. договору купівлі-продажу передбачено, що решту суми (90% від ціни продажу) покупець зобов`язаний сплатити за наступним графіком:
20%, а саме 173782,80грн. не пізніше 10 днів з моменту реєстрації договору в Кременчуцькій міській раді;
80%, а саме 695131,20грн. поступово щомісячними рівними частками до 01.04.2012р.
Згідно пункту 6.1 договору купівлі-продажу передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до покупця лише після сплати повної вартості земельної ділянки та отримання покупцем державного акта про право власності на земельну ділянку.
Матеріалами справи підтверджується, що покупцем було сплачено грошові кошти в загальній сумі 766581,98грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів від 06.02.2008р. №11, від 08.02.2008р. №1, копіями платіжних доручень від 12.11.2015р. №1, від 27.11.2015р. №2, від 09.03.2016р., від 29.07.2016р. №8, від 26.04.2016р. №7, від 26.03.2018р., від 26.04.2016р. №7, від 30.12.2016р. №11, від 12.12.2016р. №7, від 30.12.2016р. №11, від 12.12.2016р. №10, від 03.10.2016р. №9, від 24.03.2016р. №6, від 29.03.2017р.№14, від 27.04.2017р. №15, від 31.01.2017р. №12, від 27.02.2017р. №13, від 31.01.2018р., від 05.03.2018р., від 29.05.2017р. №16, від 27.06.2017р. №17, від 16.05.2018р., від 24.05.2018р., від 03.05.2018р., від 28.12.2017р., від 04.12.2018р., від 05.12.2018р., від 29.05.2018р., від 29.09.2018р., від 11.02.2018р. №4, від 25.12.2015р. №3,від 10.01.2019р., від 04.01.2019р., від 24.03.2016р. №6, від 05.02.2019р., від 01.02.2019р., від 04.02.2019р., від 09.09.2015р., від 29.09.2015р., від 17.09.2015р. (т.1 а.с.72-73,130-139).

Рішенням XLIX сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області V скликання від 26.01.2010р. "Про зміну порядку сплати за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вул. Київській, 3-А в м. Кременчуці" пункт 4.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення № 463 від 11.01.2008 року викладено в такій редакції:
"4.2. У разі порушення терміну оплати за земельну ділянку, передбаченого розділом 2 Договору, Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,5 облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення."
Пунктом 2 вказаного рішення визначено: борг в сумі 82277,79 грн. за несвоєчасну сплату за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення для експлуатації та обслуговування будівель та споруд виробничо-торгівельного і складського комплексу по вул. Київській, 3-А за № 463 від 11.01.2008року сплатити на умовах розстрочення платежу з дати прийняття рішення до 01.04.2012 року (т.1 а.с. 20).
На підставі вказаного рішення сторонами було підписано додаткову угоду від 05.02.2010 р. (т.1 а.с. 76).

Рішенням LX сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VІ скликання від 07.07.2015р. ухваленим за результатами розгляду звернення ФОП Бови Л.М. щодо надання Кременчуцькою міською радою можливості сплати в розстрочку залишку боргу за договором купівлі- продажу земельної ділянки від 11.01.2008р. "Про зміну порядку сплати за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вул. Київській, 3-А в м. Кременчуці" ухвалено сплатити борг в сумі 580219,27грн. за несвоєчасну сплату за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення для експлуатації та обслуговування будівель та споруд виробничо-торгівельного і складського комплексу по вул. Київській, 3-А, зареєстрованого у Кременчуцькій міській раді, про що у книзі записів реєстрації Договорів купівлі-продажу земельних ділянок вчинено запис 11 січня 2008 року № 463, на умовах розстрочення платежу строком на 5 (п`ять) років, який сплачується поступово, щомісячно рівними частками, починаючи з 01.07.2015р.
Пунктом 2 вказаного рішення визначено: укласти додаткову угоду до договору купівлі-продажу, зареєстрованого за № 463 від 11.01.2008 р. зі змінами внесеними додатковою угодою, зареєстрованою за № 12 від 09.02.2010 та додатковою угодою, зареєстрованою за № 21 від 01.10.2010 (т.1 а.с. 19).
На підставі вказаного рішення між сторонами було підписано додаткову угоду від 29.07.2015р. (т.1 а.с. 77).

Як зазначав в позовній заяві позивач, відповідачем не було сплачено повну вартість земельної ділянки та не отримано державний акт про право власності на земельну ділянку, проте, не зважаючи на вказані факти, ФОП Бова Л.М. продовжує користуватись земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів, що і стало підставою для звернення 17.05.2019р. до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Бови Людмили Павлівни про стягнення 578879,97грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати (т.1 а.с.3-47).
Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у даній справі відмовлено в задоволенні позову, з підстав викладених вище (т.1 а.с.160-163).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Кременчуцька міська рада Полтавської області звертаючись до суду з відповідним позовом, як на правову підставу своїх вимог послалась на положення статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення 578879,97грн., зауважила, що ця сума є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 10.05.2016р. по 10.10.2017р., внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у відповідному розмірі, чим позивачеві завдано шкоди у виді неодержаної орендної плати за землю.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що відносини сторін врегульовані договором купівлі-продажу земельної ділянки, що виключає можливість застосування до спірних відносин положення статті 1212 Цивільного кодексу України.
Проте, судова колегія вважає вказані висновки суду передчасними враховуючи наступне.

Як було зазначено вище, на 25.10.2006р. між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та Фізичною особою підприємцем Бова Людмилою Павлівною було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавцем було передано земельну ділянка площею 8025 кв.м (кадастровий номер 5310436100:03:003:0220) (т.а.с. 10-11).
В подальшому, рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27 лютого 2007 року вирішено продати фізичній особі-підприємцю Бові Людмилі Павлівні земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 7979 кв.м. для експлуатації та обслуговування будівель та споруд виробничо-торгівельного і складського комплексу на умовах розстрочення платежу терміном до 01.04.2012 р. в частині надходжень до місцевого бюджету (т.1 а.с. 9).
На підставі вказаного рішення, 24.12.2007р. між Кременчуцькою міською радою (надалі - продавець) та ФОП Бова Людмилою Петрівною (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення (надалі - договір купівлі - продажу т.1 а.с. 7-8), який був зареєстрований у Кременчуцькій міській раді, про що у книзі записів реєстрації Договорів купівлі-продажу земельних ділянок вчинено запис 11 січня 2008 року за №463.
Відповідно до пункту 1.1. договору купівлі-продажу, продавець передає у власність покупцю земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 7979 м.кв. за адресою: м.Кременчук, вул. Київська. 3-А. Земельна ділянка може використовуватись у відповідності з висновком про обмеження щодо використання земельної ділянки. (Покупець приймає земельну ділянку з усіма обмеженнями і сплачує за неї грошову суму на умовах і в порядку, передбаченому договором.
Розділом 2 договору купівлі-продажу визначені  ціна по договору  та умови
оплати. 
Пунктом 2.1. договору купівлі-продажу передбачено, що вартість земельної ділянки становить 965460,00грн. 
Згідно з пунктом 2.2. договору купівлі-продажу, покупець повинен сплатити перший внесок у розмірі 10% від ціни продажу, а саме 96546,00грн. не пізніше 30 календарних днів з моменту реєстрації договору у Кременчуцькій міській раді.
Згідно з пунктом 2.3. договору купівлі-продажу передбачено, що решту суми (90% від ціни продажу) покупець зобов`язаний сплатити за наступним графіком:
20%, а саме 173782,80грн. не пізніше 10 днів з моменту реєстрації договору в Кременчуцькій міській раді;
80%, а саме 695131,20грн. поступово щомісячними рівними частками до 01.04.2012р.
Пунктом 6.1 договору купівлі-продажу передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до покупця лише після сплати повної вартості земельної ділянки та отримання покупцем державного акта про право власності на земельну ділянку.
Матеріалами справи підтверджується, що покупцем було сплачено грошові кошти в загальній сумі 766581,98грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів від 06.02.2008р. №11, від 08.02.2008р. №1, копіями платіжних доручень від 12.11.2015р. №1, від 27.11.2015р. №2, від 09.03.2016р., від 29.07.2016р. №8, від 26.04.2016р. №7, від 26.03.2018р., від 26.04.2016р. №7, від 30.12.2016р. №11, від 12.12.2016р. №7, від 30.12.2016р. №11, від 12.12.2016р. №10, від 03.10.2016р. №9, від 24.03.2016р. №6, від 29.03.2017р.№14, від 27.04.2017р. №15, від 31.01.2017р. №12, від 27.02.2017р. №13, від 31.01.2018р., від 05.03.2018р., від 29.05.2017р. №16, від 27.06.2017р. №17, від 16.05.2018р., від 24.05.2018р., від 03.05.2018р., від 28.12.2017р., від 04.12.2018р., від 05.12.2018р., від 29.05.2018р., від 29.09.2018р., від 11.02.2018р. №4, від 25.12.2015р. №3,від 10.01.2019р., від 04.01.2019р., від 24.03.2016р. №6, від 05.02.2019р., від 01.02.2019р., від 04.02.2019р., від 09.09.2015р., від 29.09.2015р., від 17.09.2015р.  (т.1 а.с.72-73,130-139).
Отже, матеріалами справи підтверджується лише частковий розрахунок за земельну ділянку в сумі 766581,98грн., решта коштів в сумі 198878,02грн. залишились неплаченими відповідачем.

В подальшому, на підставі рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26.01.2010р. "Про зміну порядку сплати за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вул. Київській, 3-А в м. Кременчуці" було ухвалено розстрочити відповідачу платежі за договором купівлі- продажу з дати прийняття рішення до 01.04.2012р. (т.1 а.с.20).
На підставі рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.07.2015р. "Про зміну порядку сплати за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вул. Київській, 3-А в м. Кременчуці" було ухвалено розстрочити відповідачу платежі строком на 5 (п`ять) років, щомісячно рівними частками, починаючи з 01.07.2015р. (т.1 а.с. 19).

Судова колегія зауважує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що станом на момент звернення Кременчуцької міської ради Полтавської області з відповідним позовом, відповідачем було сплачено повну вартість земельної ділянки та отримано державний акт про право власності на земельну ділянку.
Таким, чином, оскільки відповідачем не було виконано умов пункту 6.1 договору, які визначають підстави переходу до відповідача права власності на земельну ділянку, колегія суддів вважає, що Фізична особа - підприємець Бова Людмила Павлівна, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.
Судова колегія також зазначає, що відновлення порушених прав Кременчуцької міської ради Полтавської області за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.
Аналогічна правова позиція узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17р.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм прав.
Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності та формування сталої судової практики, судова колегія враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування конкретних норм прав до спірних правовідносин.
Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку щодо правової кваліфікації спірних правовідносин, як договірних, оскільки, підставами позову у даній справі є обставини безпідставно збереження відповідачем майна (коштів) за рахунок позивача, а саме використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, а отже, доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України є обґрунтованими та правомірними.
Водночас, судова колегія зазначає, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він позбавлений можливості отримати дохід у розмірі 578879,97грн. від здачі орендної земельної ділянки в оренду, оскільки відповідач з 10.05.2016р. по 10.10.2017р. не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату.  
Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно з положеннями частини п`ятої статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Частиною першою статті 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше, ніж один раз на 5 - 7 років.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".
Підставою для проведення оцінки земель згідно зі статтею 15 Закону України "Про оцінку земель" є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів регламентовано Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів від 23.03.1995р. №213, та Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (надалі - Порядок), затвердженим спільним наказом Держкомзему, Мінагрополітики, Мінбудархітектури, Української академії аграрних наук від 27.01.2006р. №18/15/21/11 та зареєстрованим у Мін`юсті 05.04.2006 року за №388/12262.
Згідно з вимогами статей 20 та 21 Закону України "Про оцінку земель", за результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів складається технічна документація, яка підлягає державній експертизі відповідно до закону.
Технічна документація, зокрема, містить визначення середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, середньої для економіко-планувальної зони вартості одного квадратного метра земель різного функціонального використання та схему зон впливу локальних факторів, які виявляються в межах окремої земельної ділянки.
Положеннями статті 23 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.
Частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що дані про нормативну грошову оцінку стосовно окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з пунктом 4 Порядку, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з додатком 2.
Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 Податкового кодексу України.
Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. 
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 31.07.2018р. у справі №804/7823/14, від 30.10.2018р. у справі №804/2111/14.
Проте, в даному випадку, позивачем не доведено розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки за період з 10.05.2016р. по 10.10.2017р., оскільки наданий позивачем до позовної заяви Витяг з нормативної грошової оцінки землі визначає розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2019 рік.
Таким чином, з розрахунку позивача неможливо встановити чи правильними є застосовані останнім функціональне призначення, коефіцієнти, та нормативна грошова оцінка землі, які зазначені в якості вихідних даних для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення позивачем. 

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Згідно з положеннями статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Враховуючи вищевикладене, судовою колегією встановлено, що позовні вимоги у справі, яка розглядається, Кременчуцькою міською радою Полтавської області документально не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами, позивач самостійно визначив розмір зобов`язання шляхом розрахунку нормативно грошової оцінки землі без підтвердження її належними доказами, у зв`язку із чим судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за період з 10.05.2016р. по 10.10.2017р. в сумі 578879,97грн.

Зважаючи, що підстави вирішення спору відрізняються від підстав, зазначених у рішенні суду першої інстанції, колегія суддів керується абз. 6 пункту 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 07.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", де зазначено про те, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з`ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.
З урахуванням викладеного, судова колегія вважає за необхідне залишити рішення господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19 без змін, однак, з мотивів, визначених у цій постанові, апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області залишити без задоволення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. у справі №917/793/19 залишити без змін.
       Повний текст постанови складено 03 березня 2020р.  

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Плахов

Суддя                                                                                           Т.Д. Геза  

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна