Справа № 991/155/20
Провадження1-кс/991/156/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року                                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді                         ОСОБА_1 
з участю: 
секретаря судового засідання         ОСОБА_2 
представників власника майна         ОСОБА_3 , ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ТОВ «Ірпінь Рент» – адвоката ОСОБА_3 від 08.01.2020 про скасування арешту майна, яке подане у кримінальному провадженні № 42018000000000564 від 13.03.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчому судді Вищого антикорупційного суду надійшло зазначене клопотання, в якому представник власника майна просить: скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2018 у справі № 757/43450/18-к, провадженні № 1-кс/757/39391/18, що стосується корпоративних прав: частки ТОВ «Ірпінь Рент» в частині 100% від загальної частки в статутному (складеному) капіталі, що належать «NADDELOX LTD», Кіпр, та офісу належного ТОВ «Ірпінь Рент», загальною площею 159,7 кв.м. за адресою: м. Ірпінь, вул. Пушкінська, буд. 43-а, приміщення 2.
Вимоги клопотання обґрунтовані посиланням на такі обставини. 
Головною військовою прокуратурою ГПУ здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 42018000000000564 від 13.03.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України. Постановою заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора ОСОБА_5 від 19.11.2019 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000000564 доручено Національному антикорупційному бюро України.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Ірпінь Рент», вважає ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2018 у справі № 757/43450/18-к, такою що суперечить вимогам Конституції України, міжнародних правових актів та Кримінального процесуального кодексу України, і тому арешт майна повинен бути скасований.
Посилається на те, що у клопотанні про накладення арешту на майно не міститься обґрунтування підстав та мотивів застосування такого арешту та до клопотання не було додано оригіналів або копій документів, достатніх для обґрунтування прокурором своїх доводів. 
Вважає, що накладення арешту майна з метою спеціальної конфіскації було визначено безпідставно, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 був закінчений в лютому 2014 року, а законодавство щодо застосування спеціальної конфіскації почало діяти лише з 01.01.2015 та не може бути застосоване до злочинів, вчинених до набрання чинності відповідними змінами в Кримінальний кодекс України.
У клопотанні прокурора про накладення арешту зазначено, що 20.10.2015 з рахунку компанії «TRANSHELL FINANCIAL INC.» списано грошові кошти у сумі 38 800,00 доларів США на користь «NADDELOX LTD». Відповідно до інформації, що міститься в матеріалах кримінального провадження, 04.12.2015 з рахунку компанії «TRANSHELL FINANCIAL INC.» списано грошові кошти у сумі 21 000,00 доларів США на користь «NADDELOX LTD», хоча в клопотанні прокурора про арешт майна, на яке в подальшому посилався слідчий суддя, вказано суму 38 800,00 доларів США, що не відповідає дійсності та не підтверджено жодними доказами. Судом не було взято до уваги, що розмір перерахованих коштів, що становить 1 323 358 грн., за курсом Національного банку України на дату надходження цих коштів, значно менший ніж вартість придбаного 09.07.2015 нежитлового приміщення (офісу), що становило 5 200 000 грн. Крім того, не досліджено питання походження грошових коштів, перерахованих «TRANSHELL FINANCIAL INC.» на рахунки «NADDELOX LTD», прокурором не надано доказів подальшого перерахування отриманих «NADDELOX LTD» грошових коштів на рахунки ТОВ «Ірпінь рент» та не доведена протиправність отримання грошових коштів.
Власники або службові особи «NADDELOX LTD» та «TRANSHELL FINANCIAL INC.» не є підозрюваними у кримінальному провадженні № 42018000000000564. До клопотання про арешт майна додано повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у тексті якої відсутнє посилання на те, що майно ТОВ «Ірпінь Рент» є предметом легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом.
Фактично з 04.09.2018 майно, належне ТОВ «Ірпінь рент», вибуло з володіння та розпорядження власника, у зв`язку з чим підприємство понесло збитки.
Позиція учасників провадження в судовому засіданні.
Представники власника майна ОСОБА_3  та  ОСОБА_4  підтримали подане клопотання і просили задовольнити з підстав викладених у ньому. Додатково зазначили, що у кримінальному провадженні № 42018000000000564 немає підозрюваного; ОСОБА_7 , є підозрюваним у іншому кримінальному провадженні, з якого виділили кримінальне провадження № 42018000000000564, у якому за два роки досудового розслідування ніяких слідчих дій з посадовими особами ТОВ «Ірпінь Рент» не проводилось.
Детектив ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання за його відсутності. 21.01.2020 подав письмові заперечення на клопотання про скасування арешту майна, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що адвокат ОСОБА_3 не навів конкретних фактів чи доводів щодо недодання до клопотання про накладення арешту матеріалів, якими обґрунтовуються доводи прокурора. Вказав на те, що досудовим розслідуванням досліджуються обставини діяльності злочинної організації, яка полягала в легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом в особливо великих розмірах упродовж 2011-2017 років. Звернув увагу, на те що адвокат ОСОБА_3 в своєму клопотанні посилався на не дослідження певних обставин та не проведення слідчих дій під час досудового розслідування, проте останній не ознайомлений з усіма матеріалами кримінального провадження та не володіє інформацією про проведення органом досудового розслідування слідчих дій. У своїй заяві від 31.01.2020 детектив зазначив, що адвокат ОСОБА_3 надав ордер на представництво лише інтересів ТОВ «Ірпінь Рент», в той час як корпоративні права щодо цього товариства належать компанії «NADDELOX LTD».
Прокурор ОСОБА_9  у судове засідання не з`явився, подавши письмові пояснення, в яких просив суд відмовити в задоволенні клопотання та провести розгляд за його відсутності. У письмових поясненнях від 05.02.2020 навів аналогічні доводи, що й детектив, стосовно відсутності повноважень адвоката ОСОБА_3 на представництво інтересів «NADDELOX LTD». Також зазначив, що печатку та господарські документи ТОВ «Ірпінь Рент» було виявлено в ході обшуків разом з печатками і господарськими документами інших компаній, причетність яких до злочину в клопотанні про скасування арешту не оспорюється, та вказав на помилковість твердження адвоката ОСОБА_3 , про те що придбане ТОВ «Ірпінь Рент» нерухоме майно у 2015 році не може бути предметом злочину, оскільки легалізація доходів, одержаних злочинним шляхом, тривала в 2015 році і надалі. У письмових поясненнях від 12.02.2020 додатково зазначив, що матеріалами справи підтверджується, що формування статутного капіталу ТОВ «Ірпінь Рент» завершено 26.12.2015, тобто безпосередньо після отримання учасником цього товариства «NADELLOX LTD» коштів двома траншами 20.10.15 і 04.12.15 від «TRANSHELL FINANCIAL INC.»; що контроль над «TRANSHELL FINANCIAL INC.» був з боку підозрюваного ОСОБА_10 . Матеріалами справи також спростовується твердження заявника про нез`ясованість походження коштів, використаних для перерахування від «TRANSHELL FINANCIAL INC.» на користь «NADELLOX LTD» – з виписки про рух коштів вбачається, що вказані перерахування було здійснено за рахунок надходжень від кіпрської компанії «UNISTRADA INVEST LTD», директором якої в період належності компанії формальному власнику, який не змінювався з 2015 року, була, зокрема, громадянка України ОСОБА_11 .
Заслухавши доводи представників власника майна, думку детектива, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Головною військовою прокуратурою ГПУ здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 42018000000000564 від 13.03.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України. Постановою заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора ОСОБА_5 від 19.11.2019 здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження доручено Національному антикорупційному бюро України.
Вказане кримінальне провадження постановою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 від 13.03.2018 було виділене з матеріалів кримінального провадження № 4201600000003536 від 18.11.2016.
Із ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2018 у справі № 757/43450/18, провадженні № 1-кс/757/39391/18, вбачається, що з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації накладено арешт на майно, що належить ТОВ «Ірпінь Рент», а саме: на корпоративні права – частку ТОВ «Ірпінь Рент» (код 3959729) в частині 100% від загальної частки в статутному (складеному) капіталі, що належить «NADELLOX LTD», Кіпр, та офіс загальною площею 159.7 кв. м., що належить ТОВ «Ірпінь Рент», з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування нерухомим майном за адресою м. Ірпінь, вул. Пушкінська, буд. 43-а, приміщення 2. Розгляд клопотання прокурора був здійснений слідчим суддею без виклику власника майна, щодо якого накладений арешт.
Положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до наданих суду ордерів про надання правової допомоги від 10.10.2019 та від 14.01.2020, адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уповноважені представляти інтереси ТОВ «Ірпінь Рент» у Вищому антикорупційному суді. Проте у клопотанні про скасування арешту майна представник ОСОБА_3 просить скасувати арешт на корпоративні права ТОВ «Ірпінь Рент» в частині 100% від загальної частки статутного капіталу, що відповідно до самого клопотання, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань належить «NADDELOX LTD», Кіпр, яка є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Ірпінь Рент» (а.с. 94-98). З огляду на це слідчий суддя під час розгляду даного клопотання не вправі вирішувати питання скасування арешту на корпоративні права в статутному капіталі ТОВ «Ірпінь Рент», що належать «NADDELOX LTD», так як воно поставлено на розгляд не уповноваженою на це особою. 
Мотивуючи подане клопотання, представник ТОВ «Ірпінь Рент» ОСОБА_3 не зазначає, що у застосуванні арешту майна відпала потреба, тому слідчий суддя вирішує безпосередньо поставлене перед ним питання необґрунтованості накладення арешту.
У статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2-4 ст. 170 КПК України, в редакції чинній на час постановлення ухвали про арешт майна слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу, а спеціальної конфіскації – на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. При цьому, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Статтею 98 КПК України закріплені критерії речових доказів. Так, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наявні у матеріалах справи документи, майно, на яке накладено арешт і яке належить ТОВ «Ірпінь Рент», а саме офіс загальною площею 159.7 кв. м. за адресою: м. Ірпінь, вул. Пушкінська, буд. 43-а, приміщення 2, відповідає критеріям речових доказів. Під час вирішення питання про накладення арешту на вказане майно слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва було встановлено, що в рамках здійснення досудового розслідування під час проведення обшуків у приміщеннях, які перебувають у користуванні підприємств групи «ЮНІСОН», що є підконтрольною злочинній організації, створеній ОСОБА_6 , та використовувалась для легалізації грошових коштів шляхом придбання нерухомого майна на території України, поміж іншого виявлено та вилучено печатки та документи щодо господарської діяльності ТОВ «Ірпінь Рент». Вказане дає достатні підстави вважати, що ТОВ «Ірпінь Рент» та наявне в нього нерухоме майно можуть бути підконтрольні особам, у володінні яких знаходились вказані печатки та які входять до складу злочинної організації колишнього міністра ОСОБА_6 , та, відповідно, що активи були набуті внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а саме – через схеми легалізації грошових коштів та через інші підприємства, які задіяні в схемі. 
Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. 
При цьому, в силу ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які, зокрема, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації відповідає нормам закону, оскільки досудове розслідування в даному кримінальному провадженні проводиться за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення, яких передбачено основне покарання у виді позбавленням волі, а за ч. 3 ст. 212 КК України – у виді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і є підстави вважати, що майно, на яке накладено арешт, одержано внаслідок вчинення злочинів, за ознаками яких проводиться досудове розслідування.
Посилання адвоката ОСОБА_3 на неможливість застосування спеціальної конфіскації при накладенні арешту на вказане нерухоме майно ТОВ «Ірпінь Рент» через те, що злочини, за ознаками яких проводиться досудове розслідування, були закінчені в лютому 2014 року, до моменту закріплення спеціальної конфіскації в законодавстві України, слідчий суддя вважає безпідставними, такими, що не відповідають дійсності, з огляду на таке.
Так, Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України стосовно виконання Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 18.04.2013 до Кримінального кодексу та Кримінального процесуального кодексу України введені зміни стосовно спеціальної конфіскації. Розділом 2 даного Закону, передбачено, що цей закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування. Закон був опублікований в газеті «Голос України» 15.06.2013, тому датою закріплення в законодавстві положень, що регулюють спеціальну конфіскацію, слід вважати 15.12.2013.
Водночас, відповідно до долученої до клопотання копії повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 12.02.2018 у кримінальному провадженні № 42016000000003536, він підозрюється в участі в організованій ОСОБА_6 злочинній організації, вчиненні в її складі протягом 2011-2017 років легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом (а.с. 17). Також, відповідно до матеріалів кримінального провадження, які наявні в судовій справі № 757/43450/18-к Печерського районного суду м. Києва, встановлено, що з рахунку «TRANSHELL FINANCIAL INC», відкритому за довіреністю на ім`я ОСОБА_7 , в банківській установі «AS RIETUMU BANKA» здійснювались грошові перекази 20.10.2015 в розмірі 21 000,00 доларів США та 04.12.2015 – 38 800,00 доларів США на рахунок компанії «NADDELOX LTD», яка є бенефіціарним власником ТОВ «Ірпінь Рент», що вказує на те, що злочин є триваючим та не обмежений часовими рамками, зазначеними в клопотанні представника. Ураховуючи зазначені обставини щодо перерахування коштів, слідчий суддя погоджується з аргументом представника ОСОБА_3 на невідповідність в клопотанні прокурора та ухвалі слідчого судді Печерського суду м. Києва сум перерахованих коштів з рахунку «TRANSHELL FINANCIAL INC» на рахунок «NADDELOX LTD» 20.10.2015. Так, замість правильного 21 000,00 доларів США було зазначено 38 800,00 доларів США, що підтверджується відповідними матеріалами, які були отримані стороною обвинувачення від компетентних органів Латвійської Республіки, та наявні в матеріалах судової справи № 757/43450/18-к. Разом з тим така невідповідність в сумах не може свідчити про необґрунтованість накладення арешту, оскільки слідчий суддя під час вирішення даного питання брав до уваги не суму зазначених грошових переказів, а наявність взаємозв`язку із учасником злочинної організації, що вбачається зі здійснення переказів по відкритих підозрюваним рахунків на рахунки бенефіціарного власника ТОВ «Ірпінь Рент» – «NADDELOX LTD». Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що рішення про створення статутного капіталу ТОВ «Ірпінь Рент» прийнято 25.12.2014, а формування завершено 26.12.2015, тобто безпосередньо після отримання учасником цього товариства «NADELLOX LTD» коштів двома траншами 20.10.2015 і 04.12.2015 від «TRANSHELL FINANCIAL INC.», яке представляв підозрюваний ОСОБА_7 . Матеріалами справи також спростовується твердження представника про нез`ясованість походження коштів, використаних для перерахування від «TRANSHELL FINANCIAL INC.» на користь «NADELLOX LTD», – з виписки про рух коштів вбачається, що вказані перерахування було здійснено за рахунок надходжень від кіпрської компанії «UNISTRADA INVEST LTD», що була зареєстрована і використовувалася на виконання розробленого ОСОБА_6 злочинного плану діяльності злочинної організації (а.с. 10, 25-26).
У своєму клопотанні представник власника майна ОСОБА_3 посилається на те, що згідно з ухвалою про арешт майна суд здійснив надмірне втручання в порядок володіння та розпорядження майном і майно ТОВ «Ірпінь Рент» вибуло з володіння та розпорядження належного власника, у зв`язку з чим підприємство понесло збитки. З огляду на розмір шкоди, завданої злочином, що розслідується в даному кримінальному провадженні на загальну суму 6 301 601 270 грн. та на зв`язок ТОВ «Ірпінь Рент» з підприємством, яке причетне до вчинення злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що втручання в інтереси власника майна на цьому етапі кримінального провадженні є обґрунтованим. 
Також, ОСОБА_3 зазначив, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчим суддею було не додержано вимог співмірності, в частині перерахованих коштів з рахунку «TRANSHELL FINANCIAL INC.» на користь «NADELLOX LTD», на загальну суму 1 323 358 грн., що є значно меншим, ніж вартість придбаного ТОВ «Ірпінь Рент» 09.07.2015 офісного приміщення. 
Вимога співмірності вартості майна визначена ч. 8 ст. 170 КПК України, згідно якої вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Однак, арешт на придбане ТОВ «Ірпінь Рент» майно накладався не з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, а з метою збереження речового доказу та можливої спеціальної конфіскації. Відтак, вказані доводи представника ОСОБА_3 щодо недодержання вимог співмірності при накладенні арешту на майно, є безпідставними. 
Аргумент представника ОСОБА_3 про те, що в матеріалах клопотання прокурора про арешт майна відсутні документи, що обґрунтовують його доводи, є надуманим, оскільки це спростовується матеріалами судової справи № 757/43450/18-к, отриманими з Печерського районного суду м. Києва. Так, до клопотання прокурора було додано документи кримінального провадження (на 160 аркушах), які були досліджені під час вирішення питання про накладення арешту на майно слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині ухвали про накладення арешту.
Слідчий суддя не бере до уваги доводи адвокатів щодо відсутності підозрюваних у кримінальному провадженні № 42018000000000564, оскільки наявність чи відсутність підозрюваного в кримінальному провадженні не має значення для вирішення питання про накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу, який відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ст. 170 КПК України). 
З огляду на наведене вище, є достатні підстави вважати, що арешт на майно, а саме на офіс загальною площею 159.7 кв.м., що належить ТОВ «Ірпінь Рент» за адресою: м. Ірпінь, вул. Пушкінська, буд. 43-а, приміщення 2, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2018 у справі № 757/43450/18-к, провадженні № 1-кс/757/39391/18, був накладений обґрунтовано і тому відсутні підстави для його скасування.
Слідчий суддя враховує і те, що питання про скасування арешту майна відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України також уповноважений вирішувати суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд. Зокрема, суд скасовує арешт майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ураховуючи, що представники власника майна не довели наявність обставин, які б підтверджували необгрунтованість арешту на нерухоме майно ТОВ «Ірпінь Рент», клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 22, 26, 170, 174, 309, 369-372, 392 КПК України, 
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ТОВ «Ірпінь Рент» – адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2018 у справі № 757/43450/18-к, провадженні № 1-кс/757/39391/18, яке подане у кримінальному провадженні № 42018000000000564 від 13.03.2018.
Копію ухвали вручити представникам власника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , направити детективу і прокурору у кримінальному провадженні.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1