ПОСТАНОВА
Іменем України

23 грудня 2019 року 
Київ
справа №420/68/17
адміністративне провадження №К/9901/16577/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів:  Мороз Л.Л., Рибачука А.І.
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу  Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 31 травня 2017 року (суддя Стеценко О.С.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року (колегія суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В. Міронова Г.М.) у справі №420/68/17 за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -    
УСТАНОВИВ:
В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (з урахуванням уточнень) про:
- скасування рішення відповідача від 20 грудня 2016 року про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язання управління прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 вересня 2016 року.
Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 31 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року,  задоволено. 
Не погоджуючись із судовими рішеннями судів попередніх   інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати та  ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки   позивачем не надано уточнюючу довідку, що підтверджувала б пільговий стаж.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами  норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не  підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 лютого 1984 року по 08 червня 1999 року працював на Білолуцькому заводі по виробництву м`ясо-кісткового борошна.
З записів трудової книжки позивача вбачається, що з 01 лютого 1984 року він перебував на посаді водія спецавтомашини 3 класу (15 липня 1988 йому присвоєно 3 клас), 08 червня 1999 року звільнений у зв`язку з переведенням.
Загальний трудовий стаж позивача складає понад 30 років.
20 вересня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковьскому районі Луганської області із заявою про призначення пенсії згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Для підтвердження стажу роботи, в тому числі і на пільгових умовах, позивач надав трудову книжку, архівні довідки, копії наказів у т.ч. про атестацію робочих місць та інші.
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 20 грудня 2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з ненаданням довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідник записів у ній.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд  виходив з того, що пільговий стаж позивача по списку № 2 підтверджений належним чином, а тому  рішення про  відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.
Дослідивши спірні правовідносини,  колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Судами на підставі записів трудової книжки встановлено,  що позивач  з 01 лютого 1984 року  перебував на посаді водія спецавтомашини 3 класу (15 липня 1988 р.йому присвоєно 3 клас), наказом № 6/к від 15 січня 1992 року перейменовано професію на водія автомашини, зайнятого збиранням та перевезенням трупів тварин, 08 червня 1999 року звільнений у зв`язку з переведенням
Відповідно до п. 3 наведеного вище Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 за № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року № 19 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників», які дають право на пільгове пенсійне забезпечення та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 професія «водії автомобілів, зайняті збиранням та перевезенням трупів тварин» віднесена до професій з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2.»
Наказом № 53  від 23 грудня 1994 року в Білолуцькому заводі  по виробництву м`ясо-кісткового борошна  підтверджено право позивача  на пільгову пенсію, відповідно до списку №2 за результатами атестації робочого місця.
Згідно архівної довідки Новопсковської районної комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» № 01-42/377 від 26 квітня 2016 року підтверджено пільговий характер роботи позивача.
Відповідно до архівних довідок № 01-42/371, 01-42/372, 01-42/373 від 26 квітня 2016 року, виданих Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району», за 1984 - 1999 роки позивачу надавалася щорічна відпустка тривалістю до 35 календарних дні, що, виходячи з положень ст.ст. 75,76 КЗпП України (в редакції, чинної на час виникнення спірних правовідносин), що підтверджує факт зайнятості позивача на роботі зі  шкідливими умовами праці
На підставі викладеного колегія суддів   погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що  пільговий стаж позивача за Списком № 2 підтверджено трудовою книжкою, відомостями про проведення атестації робочих місць, архівними довідками, а тому  рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є   протиправним.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області залишити без задоволення.
Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 31 травня 2017 року  та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року  залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                         А.Ю. Бучик
 
Судді                                                                                                                     Л.Л. Мороз

                                                                                                                               А.І. Рибачук