Справа № 461/3701/18                                        Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/65/18                                Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Федоришина А.П.,
потерпілого ОСОБА_2 ,
представника потерпілого – адвоката Приступи Л.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Федоришина А.П. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2018 року,    
в с т а н о в и в:
Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 23.05.2018

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює барменом в ТОВ «Лемберг Менеджмент», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн 40 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25 лютого 2018 року о 14 год. 40 хв. у м. Львові, на перехресті вулиць Стрийської та Сокільницької, керуючи автомобілем BMW 523i, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відреагував на зміну дорожньої обстановки, створив загрозу безпеці дорожнього руху, виконуючи поворот ліворуч на дозволений (зелений) сигнал світлофора, не надав перевагу в русі транспортному засобу – автомобілю MERCEDES BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до зіткнення, від чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5, 2.3-б, д; 16.6 Правил дорожнього руху.
На постанову судді захисник ОСОБА_1 адвокат Федоришин А.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 31 травня 2018 року, а 04 червня 2018 року уклав договір із захисником, а тому подати апеляційну скаргу у встановлений строк не видалося можливим.
Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова судді винесена передчасно, без дослідження усіх матеріалів справи. Так, у постанові помилково зазначено, що ОСОБА_3 зупинився при проїзді перехрестя, однак той стверджує, що рухався повільно, без зупинки, і виїхав на перехрестя на мигаючий зелений сигнал світлофора. Крім того, останній стверджував, що у момент початку виконання маневру повороту дві зустрічні смуги руху були вільні, а на третій (смуга для розвороту, зустрічного повороту) стояли автомобілі, а для зустрічного транспорту у цей час загорівся жовтий сигнал світлофора, на який проїхав ОСОБА_2 , що і стало причиною ДТП. Даний факт легко довести долученим до справи відеозаписом із відеореєстратора одного із автомобілів, що знаходився поблизу місця пригоди. Цей відеозапис було приєднано за клопотанням ОСОБА_4 задовго до складання протоколу про адміністративне правопорушення, як і клопотання про допит свідків даної пригоди. Однак у матеріалах справи ці докази відсутні. Також, звертає увагу на явні порушення Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_2 .
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Федоришин А.П. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Потерпілий ОСОБА_2 , його представник – адвокат Приступа Л.В. заперечили апеляційну скаргу захисника Федоришина А.П., вважають постанову судді законною та просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федоришина А.П., потерпілого ОСОБА_2 та його представника Приступу Л.П., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 064676 від 18 травня 2018 року (а.с.1);
- протоколом огляду місця ДТП від 25 лютого 2018 року (а.с. 9-14);
- схемою до протоколу огляду місця ДТП, яка сталася 25 лютого 2018 року у м. Львові на перехресті вулиць Стрийська-Сокільницька (а.с.15)
-схемою місця ДТП, яка сталася 29.08.2019 о 23 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Суботівській (12) 11 (а.с.3).
Щодо тверджень захисника Федоришина А.П. про те, що мали місцеявні порушення Правил дорожнього руху з боку  ОСОБА_2 , зокрема, перевищення останнім швидкості руху, та що завершуючи свій маневр навіть на заборонений сигнал світлофора, водій ОСОБА_1  бачив відсутність  зустрічного транспорту перед світлофором, правомірно розраховував на зупинку такого на забороняючий сигнал світлофора слід зазначити наступне.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової експертизи відео- звукозапису та автотехнічної експертизи № 3203/3205 від 24 грудня 2019 року, яка призначена апеляційним судом з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин ДТП, водій автомобіля «BMW 523i» ОСОБА_1 наближаючись до регульованого перехрестя повинен був керуватися сигналами світлофора і відповідно до вимог п.8.7.3 ПДР міг виїхати на перехрестя при ввімкненому зеленому сигналі світлофора. Якщо в момент ввімкнення жовтого сигналу водій автомобіля «BMW 523i» не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, то згідно зі змістом п.8.11 ПДР він міг рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, а маючи намір виконати поворот ліворуч – згідно з вимогами п.п.16.6, 16.8, 10.1 ПДР повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухалися у в зустрічному напрямку прямо або повертали праворуч, і виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, переконавшись перед початком руху, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Причин, які б не дали змоги водію автомобіля «BMW 523i» ОСОБА_1 виконати вимоги п.п.10.1, 16.6 ПДР, а саме перед зміною напрямку руху переконатися, що це не створить небезпеки іншим учасникам руху, та дати дорогу автомобілю «Mercedes Benz», що рухався у зустрічному напрямку прямо, і таким чином запобігти ДТП, з технічної точки зору не вбачається. Дії водія автомобіля «BMW 523i» ОСОБА_1 , який повертаючи ліворуч не дав дорогу водієві автомобіля «Mercedes Benz», що рухався у зустрічному напрямку прямо не відповідали вимогам п.16.6 ПДР.
При цьому, встановити наявність (чи відсутність) у водія автомобіля «Mercedes Benz» ОСОБА_2 технічної можливості уникнути зіткнення, діючи відповідно до вимог ПДР, не надається можливим через відсутність необхідних для цього даних, зокрема через відсутність даних про положення автомобіля «Mercedes Benz» відносно місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху та швидкості його руху в цей момент.
Тобто, твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, й апеляційний суд їх до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наведеними вище доказами.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.    
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ст. 124 КУпАП.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                         п о с т а н о в и в :
Поновити захиснику Федоришину Андрію Петровичу строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Федоришина Андрія Петровича - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах