УХВАЛА

06 лютого 2020 року 
Київ
справа № 200/7960/19-а
адміністративне провадження № К/9901/36554/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №200/7960/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
27.12.2019 до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - ГУ ДФС, скаржник), які згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями були передані судді-доповідачу 13.01.2020. 
Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2020 зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення виявлених судом недоліків, а саме - для надання суду уточненої касаційної скарги та документа про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1921 грн.
На виконання вищезгаданої ухвали суду, від скаржника 03.02.2020 надійшла уточнена касаційна скарга. 
Перевіривши надіслані матеріали, суд дійшов висновку, що виявленні недоліки скаржником не усунуті, оскільки в ухвалі Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху увагу скаржника було акцентовано на тому, що з вступної частини поданої касаційної скарги вбачається про оскарження ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №200/7960/19-а щодо повернення апеляційної скарги та скаржником наводяться мотиви оскарження саме виходячи з того, що апеляційним судом вирішено повернути його апеляційну скаргу. Проте, у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2019 у справі №200/11030/18-а, яка згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень також в касаційному порядку не переглядалась. При цьому описова частина касаційної скарги містить обґрунтування як щодо ухвали від 05.12.2019, так і щодо ухвали від 22.03.2019. 
Тому Верховний Суд звернув увагу відповідача, що вказані обставини свідчать про неузгодженість наведених у касаційній скарзі обставин та вимог скаржника до суду касаційної інстанції. Скаржник повинен був виправити наведені недоліки касаційної скарги шляхом подання до суду уточненої касаційної скарги, враховуючи встановлені судом недоліки.
З огляду на зміст уточненої касаційної скарги, вона містить той же самий виклад обставин, тобто фактично дублює попередню касаційну скаргу.
Скаржником виправлено лише прохальну частину касаційної скарги і зазначено, що ГУ ДФС просить скасувати ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019. 
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
У зв`язку з наведеним, уточнена касаційна скарга не усуває виявлені судом касаційної інстанції недоліки касаційної скарги щодо обставин та вимог скаржника до суду касаційної інстанції, а саме щодо оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, а тому не є такою, що свідчить про виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17.01.2020.
Крім того, до уточненої касаційної скарги долучено платіжне доручення №3922 від 03.12.2019 відповідно до якого судовий збір сплачено у розмірі 7684 грн за подання касаційної скарги ГУ ДФС до Верховного Суду, проте у іншій справі, а саме у справі 200/2650/19-а. Зазначене дає підстави вважати, що цей документ помилково долучено до касаційної скарги як доказ сплати судового збору за її подання.
Отже, надане платіжне доручення №3922 від 03.12.2019 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у справі 200/2650/19-а, не може бути прийняте судом в якості належного доказу сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі №200/7960/19-а.
Таким чином, ГУ ДФС не виконано вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху в частині надання документа про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1921 грн. 
Згідно частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на наведене, касаційна скарга разом з доданими до неї матеріалами підлягає поверненню її заявникові.
На підставі наведеного, керуючись статтями 169, 251, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №200/7960/19-а - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

М.М. Гімон,
Суддя Верховного Суду