П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року                                                                                                  місто Київ
 
Єдиний унікальний номер справи 755/28408/14-ц
Номер провадження 22-ц/824/3147/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В. В.,  Шахової О.В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Примушка О. В..,
 
вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Виниченко Л. М., у справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління юстиції в місті Києві, про виправлення помилки у виконавчих листах,
 
в с т а н о в и в :
У  жовтні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання права власності на спадкове майно.
 
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року (т. І а.с. 179 -183) позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно, задоволено, визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , а саме на: ј частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 16, 2 кв.м..; ј частину земельної ділянки площею 0,0608 га, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району в с/т «Природа»; 1/8 частину легкового автомобіля марки НОNDA, моделі АССОRD 2.0, 2008 року випуску, номер шасі – НОМЕР_2 .
 
Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , а саме на: ј частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м.; ј частину земельної ділянки площею 0,0608 га з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району в с/т «Природа»; 1/8 частину легкового автомобіля марки НОNDA, моделі АССОRD 2.0, 2008 року випуску, номер шасі –   НОМЕР_2 .
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1 975 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 1 975 грн.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року (т. І а.с. 219 - 220) залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року (т ІІ а.с. 11 - 16) апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилено, заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року - залишено без змін.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2016 року (т. ІІ а.с. 51 - 52) касаційну скаргу ОСОБА_2 - відхилено, заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року - залишено без змін.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року (т. ІІ а.с. 78 - 79)  заяву ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1 975 грн. у справі № 755/28408/14-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання права власності на спадкове майно, задоволено. 
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року (т. ІІ а.с. 95 - 96)  заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 975 грн. у справі № 755/28408/14-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання права власності на спадкове майно, задоволено.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року (т. ІІ а.с. 107 - 109) у задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року (т. ІІ а.с. 132 - 133) апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , задоволено частково. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року, скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відмовлено.
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з заявою про виправлення помилок у дублікатах виконавчих листів, виданих 12 січня 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору у сумі 1 975 грн. та щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судового збору у сумі 1 975 грн., змінивши у дублікатах виконавчих листів: дату набрання законної сили рішення суду на «14 вересня 2015 року»; строк пред`явлення виконавчих листів до виконання на «один рік»; дату видачі виконавчих листів на «09 жовтня 2015 року».
 
Заяву обґрунтовано тим, що на виконання заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно, 09 жовтня 2015 року позивачами були отримані виконавчі листи.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року заяву ОСОБА_6 про видачу дублікату виконавчого листа, задоволено, а ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, задоволено заяву ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа.
 
У Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на примусовому виконанні знаходяться дублікати виконавчих листів щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1 975 грн. на користь ОСОБА_3 та на користь ОСОБА_4 . 
 
Так, у вищевказаних дублікатах виконавчих листів містяться помилки, зокрема у даті їх видачі. Виконавчі листи були видані позивачам 09 жовтня 2015 року, проте, в дублікатах виконавчих листів зазначена дата видачі - 12 січня 2018 року. Крім того, у дублікатах виконавчих листів помилково зазначена дата набрання законної сили рішення, на підставі якого вони були видані, а саме - 06 червня 2016 року. Разом з тим, відповідно до вимог ЦПК України, вищевказане рішення набрало законної сили - 14 вересня 2015 року.
 
Крім того, у дублікатах виконавчих листів зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання три роки, проте, на момент видачі виконавчих листів, статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчих листів до виконання встановлювався протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
 
Невідповідність змісту дублікатів виконавчих листів їх оригіналам, грубо порушує права ОСОБА_2 як боржника, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року (т. ІІ а.с. 171 - 173) заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління юстиції у місті Києві про виправлення помилок у виконавчих листах, задоволено частково, внесено виправлення до дублікатів виконавчих листів № 755/28408/14-ц виданих 12 січня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва відносно ОСОБА_2 , змінивши зазначену дату набрання рішенням законної сили з «06 червня 2016 року» на «04 лютого 2016 року» та строк пред`явлення виконавчих листів до виконання з «трьох років» на «один рік», в решті вимог заяви - відмовлено
 
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 16 грудня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення норм матеріального та неправильне застосування норм процесуального права,  просив змінити ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити повністю, внести виправлення до дублікатів виконавчих листів № 755/28408/14-ц виданих 12 січня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання права власності на спадкове майно, змінивши зазначену дату набрання рішенням законної сили з «06 червня 2016 року» на «23 серпня 2015 року», строк пред`явлення виконавчих листів до виконання з «трьох років» на «один рік» та дату видачі виконавчих листів з «12 січня 2018  року» на «09 жовтня 2015 року». 
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції розглядаючи заяву про виправлення помилок у дублікатах виконавчих листів, помилково вирішив питання відносно дати набрання рішенням суду законної сили.
 
На думку скаржника, дублікат виконавчого документу має бути тотожнім змісту його оригіналу, оскільки видається повторно як документ, що повністю відповідає певному судовому рішенню.
 
Так, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року набрало законної сили 04 лютого 2016 року, тобто з моменту оголошення судом апеляційної інстанції ухвали про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 
 
Скаржник зазначає, що видача дублікатів виконавчих листів з зазначенням дати видачі 12 січня 2018 року суперечать чинному законодавству України, оскільки дозволяє здійснювати одночасне стягнення як за оригіналом, так і за дублікатом, що в свою чергу порушує права боржника.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 січня 2020 року поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подачі відзиву.
 
Відзиву подано не було. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
 
У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Кузнєцов В. Є. підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, з підстав викладених у ній.
 
Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник Головного територіального управління юстиції у місті Києві до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, у зв`язку з чим керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного. 
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста  Києва від 13 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно, задоволено. (т. І а.с. 179-183).
 
На виконання вищевказаного рішення суду, 09 жовтня 2015 року позивачами було отримано по одному виконавчому листу, про що свідчать відмітки  у довідковому листі до справи першого тому.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , відхилено, заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року залишено без змін (т. ІІ а.с. 11-16).
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2016 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 , відхилено, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року залишено без змін (т. ІІ а.с. 51-52).
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року заяву ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа, задоволено, видано дублікат виконавчого листа № 755/28408/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1 975 грн. (т. ІІ а.с. 78-79).
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа, задоволено, видано дублікат виконавчого листа № 755/28408/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 975 грн. (т. ІІ а.с. 95-96).
 
Як вбачається з приписів ст.. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
 
Відповідно до ст.. 370 ЦПК України (в редакції, яка діяла на день звернення з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів), замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.
 
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України (в редакції, яка діяла на день видачі оригіналів виконавчих листів), рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
 
Відповідно до ст.. 319 ЦПК України (в редакції, яка діяла на день видачі оригіналів виконавчих листів),  рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.
 
Враховуючи, що заочне  рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року оскаржувалось в апеляційному порядку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про наявність підстав для виправлення помилок у дублікатах виконавчих листів, змінивши дату набрання рішенням законної сили з «06 червня 2016 року» на  «04 лютого 2016»  року,  тобто, день постановлення Апеляційним судом міста Києва ухвали  за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду. Посилання скаржника на те, що дата набрання законної сили заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року -  23 серпня 2015 року, є помилковим.
 
В редакції Закону України «Про виконавче провадження» станом на день видачі судом оригіналів виконавчих листів строк пред`явлення виконавчих листів до виконання становив один рік.
 
Разом з тим, 06 жовтня 2016 року набули чинності зміни до Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із якими виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
Перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
 
Так, оригінали виконавчих листів видавались Дніпровським районним судом міста Києва у період, коли законом було визначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання один рік. 
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності підстав для задоволення заяви про виправлення помилок у дублікатах виконавчих листів, в цій частині, тобто, змінивши строк пред`явлення виконавчих листів до виконання з «трьох років» на «один рік».
 
Крім того, як зазначає суд першої інстанції, з чим погоджується й колегія суддів, на дублікатах виконавчих листах проставлена дата їх фактичної видачі, що не являється помилкою, в зв`язку з чим, у суду першої інстанції відсутні підстави для задоволення заяви в цій частині.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
 За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року - залишити без змін, як таку, що постановлена з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2   - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
 
Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року

 
Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В. В. Саліхов 

                                                                                                              О. В. Шахова