ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4942/19  Номер провадження 22-ц/814/244/20	Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді: Триголова В.М.,
суддів: Карпушина Г.Л., Панченка О.О.,
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників процесу апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Київського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2019 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-
                                        В С Т А Н О В И Л А :
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. 
Позов обгрунтовано тим, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 3 липня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2018 року змінено розмір аліментів з 800 грн. до 1500 грн. щомісячно. При визначення розміру аліментів суд враховував наявність інших аліментних зобов`язань відповідача щодо доньки ОСОБА_3 , які на даний час відсутні. Зараз витрати на утримання дитини зросли та змінився матеріальний стан відповідача.
А тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального стану відповідача.
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2019 року У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено.
Судові витрати віднесено за рахунок держави.
Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позов у повному обсязі. Скаржник посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
У апеляційній скарзі позивач вважає, що судом не було враховано визначений законом мінімальний розмір аліментів з урахуванням відповідного прожиткового мінімуму для дитини, також того, що коштів на утримання дитини не вистачає, до того ж донька відвідує позашкільні заняття. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач має достатній рівень доходу, його матеріальний стан змінився, оскільки закінчився обов`язок сплати аліментів на старшу доньку ОСОБА_5 , яка досягла повноліття, доказів про те, що вона продовжує навчання, надано не було. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, вважаючи факти, викладені в ній необгрунтвоаними та не доведеними, зокрема, щодо відвідування донькою гуртків та недостатністю коштів на утримання дитини, оскільки позивач надає платні перукарські послуги, і також має можливість утримувати спільну дитину. Також ОСОБА_2 посилається на те, що сплачує аліменти на час навчання старшої доньки ОСОБА_3 за рішенням суду, має незадовільний стан здоров`я, утримує також батьків-пенсіонерів та свою сім`ю.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 03.07.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів позовні вимоги задоволено, стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 25.04.2012 року і до досягнення повноліття дитиною.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 червня 2019 року змінено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 03 липня 2012 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.
Посилаючись на недостатність коштів, збільшення мінімальних ставок аліментів на законодавчому рівні, перебуванням позивача у відпустці по догляду за дитиною, а також у зв`язку із зміною матеріального стану відповідача, позивач просила збільшити розмір аліментів.
Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Установивши теперішнє матеріальне становище позивача і відповідача, яке суттєво не змінилося з часу постановлення рішення суду про стягнення аліментів у 2012 році, обставини на які посилається позивач були предметом розгляду та були враховані Київським районним судом м. Полтави при розгляді справи про збільшення розміру аліментів у 2019 році, врахувавши пояснення відповідача щодо отримуваного ним доходу і несенням витрат на лікування, наявність у ОСОБА_2 інших аліментних зобов`язань щодо доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, та беручи до уваги матеріальні потреби на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , 2010 року народження, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 і збільшення розміру аліментів з 1500 грн. до 3000 грн. щомісячно.
Доводи апеляційної скарги про зміну матеріального становища ОСОБА_2 на увагу не заслуговують, оскільки позивачем таких змін доведено не було, крім того, згідно рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 28.10.2019 року, яке набрало законної сили, з відповідача стягнуто аліменти на навчання ОСОБА_8 в розмірі 1500 грн. щомісячно, до закінчення дитиною навчання.
Посилання у апеляційній скарзі на зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на дитину не приймаються до уваги. Так, у статті 192 СК України тільки вказано на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, проте може бути підставою для перерахунку розміру стягнутих аліментів державним виконавцем.
Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.
Зазначене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного цивільного суду щодо застосування норм права, викладеним у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 51сво18).
Таким чином,  ОСОБА_1  не навела переконливих аргументів на спростування висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для збільшення розміру аліментів на дитину, а тому рішення Київського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2019 року підлягає залишенню без змін, як таке, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів -,
                                       П О С Т А Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2019 року- залишити без змін.        
               Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

   Головуючий:                                                                 В.М. Триголов

Судді:                                                                        Г.Л. Карпушин

                                                                               О.О. Панченко