УХВАЛА

05 лютого 2020 року 
Київ
справа №824/1265/19-а
адміністративне провадження №К/9901/3512/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративного арешту,
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2019 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з заявою, в якій просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . 
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року, заяву задоволено.
Не погоджуючись із рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року та постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 31 січня 2020 року звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким відмовити у підтвердженні обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою колегія суддів виходить з такого.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Таким чином, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо вони не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у чітко визначених законом випадках.
Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регулюються статтею 283 КАС України.
Так, пунктом 2 частини 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. 
Статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.
Згідно з частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
За такого правового врегулювання та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено випадків касаційного оскарження рішень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ за зверненням органів доходів і зборів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Враховуючи викладене, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року не підлягає касаційному перегляду згідно з нормами Кодексу адміністративного судочинства України. 
Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,  Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративного арешту.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       Н.Є. Блажівська

Судді                                                                                           О.В. Білоус

                                                                                          І.Л. Желтобрюх