ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» лютого 2020 року м. Херсон

Справа № 766/6544/16-ц Провадження № 22-ц/819/36/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя – доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	
секретар	Павловська Ю. О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С. І. від 23 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частини домоволодіння, встановлення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, визначення порядку користування земельною ділянкою,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, визначення порядку користування земельною ділянкою.
В обґрунтування позовної заяви зазначила, що їй на підставі договору дарування від 03 червня 2005 року на праві власності належить 19/100 частин домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 560,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона зареєструвала у Херсонському міжміському БТІ 21 червня 2005 року.
Власниками інших частин домоволодіння є: ОСОБА_1 (19/100), ОСОБА_4 (49/100), ОСОБА_5 (13/100). 
Домоволодіння належить їй та відповідачам по справі на праві спільної власності із визначенням часток, земельна ділянка фактично знаходиться у їх спільному користуванні і наразі у них виникають непорозуміння стосовно порядку користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим, вона змушена звернутися за захистом своїх прав до суду та просила суд, враховуючи заяву про уточнення позову: визнати за нею право власності на 16/100 частин домоволодіння; виділити у її власність у натурі частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до сформованого порядку користування; припинити право спільної часткової власності на домоволодіння розташоване за вище зазначеною адресою між нею та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; встановити порядок користування земельною ділянкою площею 560,0 кв. м, розташованою за вище зазначеною адресою у відповідності до первісних часток співвласників у домоволодінні відповідно до будь-якого варіанту експертизи.
В листопаді 2016 року ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , а в січні 2017 року ОСОБА_4 звернулися до суду з зустрічними позовними заявами, зазначаючи, що кожному з них у домоволодінні АДРЕСА_1 належить частка: 13/100, 19/100 і 49/100 відповідно.
На час набуття ними права власності на частку у майні вже існував склавшийся порядок користування приміщеннями у домоволодінні, які є відокремленими, мають самостійний вхід (вихід) і фактично за своїми характеристиками є ізольованими квартирами. 
Періодично між ними виникає спір щодо користування земельною ділянкою, на якій розташоване спірне домоволодіння.
З урахуванням уточнених позовних вимог у ході розгляду справи, після проведення експертизи, ОСОБА_5 просила суд визнати за нею право власності на 13/100 частин домоволодіння, виділити у власність частину домоволодіння з житловими і нежитловими приміщеннями, господарськими спорудами відповідно до першого варіанту розподілу домоволодіння судової будівельно-технічної експертизи № 57 від 16 жовтня 2017 року; встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою у АДРЕСА_1 , виділивши їй у користування земельну ділянку відповідно до варіанту № 3 судової будівельно-технічної експертизи.
ОСОБА_1 просила суд, враховуючи уточнену зустрічну позовну заяву: визнати за нею право власності на 22/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 ; виділити їй у власність у вище зазначеному домоволодінні в житловому будинку літ. А приміщення: І – частина підвалу, площею 12,1 кв. м, вартістю 7 226 грн; 1-1 – житлову кімнату, площею 14,5 кв. м вартістю 37 703 грн;, 1-7 – житлову кімнату, площею 10,2 кв. м вартістю 26 522 грн;1-7б – вбудовану шафу, площею 0,9 кв. м вартістю 2 340 грн; 1-8 житлову кімнату, площею 14,4 кв. м вартістю 37 443 грн; ІІ - прибудову, площею 4,7 кв. м вартістю 11 715 грн; ІІ-а прибудову, площею 2.0 кв. м вартістю 4 985 грн; ганок вартістю 403 грн; № 1 – ј частину воріт вартістю 807 грн; № 2 – ј частину огорожі вартістю 1 079 грн; І – ј частину мостіння вартістю 3 188 грн, усього на суму 131 525 грн, в тому числі будівель і споруд на суму 128 337 грн, що складає 22/100 частини; визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 560,0 кв. м, розташованою за вище зазначеною адресою у відповідності до первісних часток співвласників, порядку користування, що склався, виділивши земельну ділянку відповідно до варіанту№ 2 судової будівельно-технічної експертизи 
ОСОБА_6 В ОСОБА_7 просив суд виділити йому в натурі належні 49/100 часток домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи; встановити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до варіантів № 1 або № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено.
Зустрічний позов ОСОБА_8 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частини домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено.
Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5   про виділення в натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено.
Здійснено виділ часток в праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 згідно варіанту №1 судової будівельно – технічної експертизи №57 від 16 жовтня 2017 року судового будівельно-технічного експерта ОСОБА_9 Л ОСОБА_7 А.
Виділено у власність ОСОБА_4 50/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається із: приміщень в житловому будинку літ. «А»: №І – частина підвалу, площею 22 кв.м, вартістю 13138,00 гривень; №1/2 – кухня, площею 12,7 кв.м, вартістю 33023,00 гривень;№1-3 – топкова, площею 2,8 кв.м, вартістю 7281,00 гривень; №1-3а – санвузол, площею 4,6 кв.м, вартістю 11961,00 гривень; №1-4 – коридор, площею 13,1 кв.м, вартістю 34063,00 гривень; №1-5 – вбудована шафа, площею 0,7 кв.м, вартістю 1820,00 гривень; №1-6 – вбудована шафа, площею 0,7 кв.м, вартістю 1820,00 гривень; №1-9 – житлова кімната, площею 23,6 кв.м, вартістю 61365,00 гривень; №1-10 – житлова кімната, площею 26,7 кв.м, вартістю 69427,00 гривень; №1-11 – житлова кімната, площею 12,0 кв.м, вартістю 31203,00 гривень; №1-12 – вбудована шафа, площею 0,5 кв.м., вартістю 1300,00 гривень; №1-13 – житлова кімната, площею 7,6 кв.м, вартістю 19762,00 гривень; в житловому будинку літ. «а1»: приміщення №ІІІ – тамбур, площею 3,0 кв.м, вартістю 7207,00 гривень, а всього площею 130 кв.м, житловою площею 69,9 кв.м., а також виділено у власність ОСОБА_4 з господарських будівель та споруд домоволодіння АДРЕСА_1 : літ. «Г» - сарай, вартістю 1623,00 гривень; літ. «Д» - сарай, вартістю 3575,00 гривень; літ. «Е», вартістю 2198,00 гривень; №1 – 1/4 частина воріт, вартістю 807 гривень; №2 – 1/4 частина огорожі, вартістю 1079,00 гривень; І – 1/4 частина мостіння, вартістю 1302,00 гривень, а всього вартістю 303766,00 гривень.
Виділено у власність ОСОБА_1 22/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається із: приміщень в житловому будинку літ. «А»: №І – частина підвалу, площею 12,1 кв.м, вартістю 7226,00 гривень; №1-1 – житлова кімната, площею 14,5 кв.м, вартістю 37703,00 гривень; №1-7 – житлова кімната, площею 10,2 кв.м, вартістю 26522,00 гривень; №1-7б – вбудована шафа, площею 0,9 кв.м, вартістю 2340,00 гривень; №1-8 – житлова кімната, площею 14,4 кв.м, вартістю 37443,00 гривень; в житловому будинку літ. «а1»: приміщення №ІІ – прибудова, площею 4,7 кв.м, вартістю 11715,00 гривень; ІІа – прибудова, площею 2,0 кв.м, вартістю 4985,00 гривень, а всього площею 58,8 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м; ганок, вартістю 403,00 гривень, а також виділено у власність ОСОБА_1 з господарських будівель та споруд домоволодіння АДРЕСА_2 – 1/4 частина воріт, вартістю 807,00 гривень; №2 – 1/4 частина огорожі, вартістю 1079,00 гривень; І – 1/4 частина мостіння, вартістю 1302,00 гривень, а всього вартістю 131525,00 гривень.
Виділено у власність ОСОБА_5 12/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається із: приміщень в житловому будинку літ. «Б»: №2-7 – коридор, площею 4,4 кв. м, вартістю 8888,00 гривень; №2-8 – житлова кімната, площею 6,3 кв.м, вартістю 12726,00 гривень; №2-9 – житлова кімната, площею 10,3 кв. м, вартістю 20806,00 гривень, №2-10 – кухня, площею 9,1 кв.м, вартістю 18382,00 гривень; №2-11 – санвузол, площею 1,4 кв. м, вартістю 2828,00 гривень, а всього площею 31,5 кв. м, житловою площею 16,6 кв. м, ганок, вартістю 3227,00 гривень, а також виділено у власність ОСОБА_5 з господарських будівель та споруд домоволодіння АДРЕСА_2 – 1/4 частина воріт, вартістю 807,00 гривень; №2 – 1/4 частина огорожі, вартістю 1079,00 гривень; І – 1/4 частина мостіння, вартістю 1302,00 гривень, а всього 70045,00 гривень.
Виділено у власність ОСОБА_3 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається із: приміщень в житловому будинку літ. «Б»: №2-1 – коридор, площею 2,2 кв. м, вартістю 4444,00 гривень; №2-2 – коридор, площею 10,5 кв. м, вартістю 21209,00 гривень; №2-3 – кухня, площею 14,6 кв. м, вартістю 29491,00 гривень; №2-4 – ванна, площею 3,2 кв. м, вартістю 6464,00 гривень; №2-5 – вбиральня, площею 1,1 кв. м, вартістю 2222,00 гривень; №2-6 – житлова кімната, площею 12,9 кв. м, вартістю 26058,00 гривень, а всього площею 44,5 кв. м, вартістю 89888,00 гривень, житловою площею 12,9 кв. м., а також виділено у власність ОСОБА_3 з господарських будівель та споруд домоволодіння АДРЕСА_1 : літ. «Ж» - сарай, вартістю 3546,00 гривень; №1 – 1/4 частина воріт, вартістю 807,00 гривень; №2 – 1/4 частина огорожі, вартістю 1079,00 гривень, І – 1/4 частина мостіння, 1302,00 гривень, а всього вартістю 96622,00 гривень.
Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 557 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно варіанту №3 судової будівельно – технічної експертизи №57 від 16.10.2017 року судового будівельно-технічного експерта Фесун Л. А.
Для забезпечення безперешкодного доступу до всіх будівель та споруд для їх технічного обслуговування та ремонту, в сумісне користування співвласникам ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виділено частину земельної ділянки, площею 77 кв. м.
Виділено у користування ОСОБА_4 земельну ділянку під виділеними будівлями та спорудами, що прилягає до виділених будівель та споруд, площею 240 кв. м з існуючим виходом на АДРЕСА_3 через ділянку сумісного користування.
Виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку під виділеними будівлями та спорудами, що прилягає до виділених будівель та споруд та складається з двох частин: площею 57 кв. м під частиною житлового будинку літ. «А» і з боку правої бокової межі площею 5 кв. м. Всього виділено земельну ділянку площею 62 кв. м з існуючим виходом на АДРЕСА_3 через ділянку сумісного користування.
Виділено у користування ОСОБА_3 земельну ділянку під виділеними будівлями та спорудами, що прилягає до виділених будівель та споруд, площею 96 кв. м з існуючим виходом на АДРЕСА_3 через ділянку сумісного користування.
Виділено у користування ОСОБА_5 земельну ділянку під виділеними будівлями та спорудами, що прилягає до виділених будівель та споруд, площею 49 кв. м під частиною житлового будинку літ. «Б», з боку правої бокової межі площею 33 кв. м. Всього виділено земельну ділянку площею 82 кв.м з існуючим виходом на АДРЕСА_3 через ділянку сумісного користування.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що рішення суду відносно сараїв літера Г, ОСОБА_10 , Е є безпідставним, оскільки вони не були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто не можуть бути предметом розгляду у даній справі і до них повинні застосовуватися приписи ст. 376 ЦК України, у зв`язку з чим висновок експерта щодо визначення варіантів поділу домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, не може бути належним доказом у справі; перед експертом не ставилося питання про можливість поділу домоволодіння в розумінні ст. ст. 183, 187 ЦК України; суд першої інстанції, у порушення вимог п. 3 ст. 53 ЦПК України, не залучив до участі у справі у якості третьої особи Херсонську міську раду, проте рішення суду впливає на її права та обов`язки з огляду на те, що земельна ділянка, порядок користування якою було вирішено судом першої інстанції, є комунальною власністю територіальної громади.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, просив її залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Від інших учасників справи відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходили.
Заслухавши доповідача, сторін та їх представників, експерта Фесун Л. А. перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги сторін, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду сторони дійшли згоди щодо виділу їм у власність часток у домоволодінні  АДРЕСА_3  відповідно до першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 57 від 16 жовтня 2017 року; визначаючи порядок користування земельною ділянкою за вище  зазначено адресою, суд вважав за необхідне визначити його відповідно до третього варіанту вказаної експертизи, оскільки такий варіант порядку користування земельною ділянкою відповідає розміру часток сторін у праві власності на домоволодіння. Доводи ОСОБА_1  щодо визначення порядку користування земельною ділянкою за варіантом № АДРЕСА_4 , за яким вона має можливість користуватися сараєм літ. З, суд до уваги не взяв, оскільки цей сарай є самочинним будівництвом та сторони заперечували проти зменшення розміру земельної ділянки, яка припадає на їх частку у праві власності на житловий будинок.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 листопада 2001 року, ОСОБА_4 є власником 49/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 560,00 кв. м і складається з двох житлових будинків літери «А» і «Б», при якому сараї літери «В», «Ж», огорожа № 1, № 2, мостіння І /а. с. 90/.
Згідно договору дарування від 03 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Антоновою Н. В. за реєстровим № 2171, ОСОБА_3 є власником 19/100 частин домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 560,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . Домоволодіння в цілому складається з житлового будинку літ. «А», житлового будинку літ. «Б», сараїв літ. «В», літ. «Ж», огорожі №1,2, мостіння №І. Житловий будинок під літ. «А» (цегла) має житлової площі 89,0 кв. м, загальної площі 192,5 кв. м; житловий будинок літ. «Б» (кам. бутовий) має житлової площі 38,5 кв. м, загальної площі 76,7 кв. м /а. с. 7/. 
Зі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 15 січня 2008 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Комсомольської районної ради № 98 від 17 серпня 1999 року «Про зміну ідеальних часток у домоволодіннях» замість договору купівлі-продажу від 12 березня 1980 року на 16/100 частин вбачається, що ОСОБА_1 є власником 19/100 частини домоволодіння в АДРЕСА_1 , яке складається з двох житлових будинків та двох сараїв /а. с. 74/.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Троцькою О.Ю. за реєстровим № 857, ОСОБА_5 є власником 13/100 частини домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 192,5 кв. м, житловою площею 89,0 кв. м, житловий будинок, що позначений літерою «Б», загальною площею 76,7 кв. м, житловою площею 38,5 кв. м, при них є: сарай літера «В», сарай літера «Ж», огорожа №1,2, мостіння №І /а. с. 68/. 
На момент вирішення спору між співвласниками домоволодіння склався порядок користування певними житловими і нежитловими приміщеннями у ньому та порядок користування земельною ділянкою, з приводу якої виникали спори.
Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 16 жовтня 2017 року № 57, виготовленим судовим експертом ОСОБА_11 , з урахуванням об`ємно-планувальних рішень та конструктивних схем житлових будинків літера «А» та літера «Б», порядку користування, що склався запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння з відхиленням від розміру часток в праві власності на домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_3 ; з урахуванням специфіки забудови земельної ділянки, варіантів розподілу домоволодіння, запропоновано чотири технічно можливих варіанта визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками. /а. с. 115 – 168/.
Запропоновані експертом обидва варіанти поділу будинковолодіння, у частині виділяємих ОСОБА_1 приміщень, є ідентичними і вона погодилася з другим варіантом експертизи.
Варіант № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи №57 від 16 жовтня 2017 року, який суд поклав в основу судового рішення, передбачає виділ житлових і нежитлових приміщень і споруд відповідно до порядку користування, що склався між співвласниками, розміру належних співвласникам часток з незначним відступом від них, що сторонами не заперечувалося, викликаним перебудовою приміщень і зміною їх вартості. Від грошової компенсації виділених їм часток у домоволодінні сторони відмовилися.
Кожний з чотирьох варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою, передбачає виділення в сумісне користування співвласниками частини земельної ділянки площею 77 кв. м для забезпечення безперешкодного доступу до всіх будівель і споруд для їх технічного обслуговування і ремонту та враховує розташування прокладених комунікацій.
Лише варіант № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 57 від 16 жовтня 2017 року відповідає розміру належних співвласникам первісних часток у домоволодінні, в тому числі і ОСОБА_1 , первісна частка якої, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи і письмового обґрунтування експерта ОСОБА_11 , становить – 13/100 частин будинковолодіння. 
Відповідно до положень статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).
При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності.
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року.
Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) в окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Суд першої інстанції з врахуванням висновку експертизи встановив технічну можливість виділу у власність сторонам часток домоволодіння АДРЕСА_3  із відповідними надвірним будівлями, відповідно до встановленого між ними порядку користування, без необхідності здійснення робіт по переобладнанню належних співвласникам часток.
Встановивши технічну можливість виділу співвласникам конкретних приміщень у домоволодінні та врахувавши, що в ході судового розгляду сторони дійшли згоди щодо виділу їм у власність часток домоволодіння відповідно до першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення цих позовних вимог і здійснив виділ у власність сторонам часток у домоволодінні за вказаним варіантом експертизи.
Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються у випадку, коли належний особам на праві спільної власності житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні, до її  приватизації або за договором оренди.
Згідно абзаце 3 пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.
При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
Суд першої інстанції, встановивши, що варіант № 3 висновку експертизи порядку користування земельною ділянкою єдиний відповідає розміру первісних часток сторін у праві власності на будинковолодіння, розташуванню виділених їм господарських будівель та споруд порядку користування земельною ділянкою, який склався, правильно застосував положення закону, і встановив порядок користування земельною ділянкою за цим варіантом, який забезпечує кожній із сторін змогу користуватися та обслуговувати свою частину будинку.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_12 щодо незаконності рішення суду відносно розподілу сараїв літера Г, ОСОБА_13 , оскільки вони не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто не можуть бути предметом розгляду у даній справі і до них мають застосовуватися приписи ст. 376 ЦК України, до уваги колегією суддів не приймаються та підлягають відхиленню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року (зі змінами) передбачено, що не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.
Згідно пункту 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 8.4-35//18/1 від 23 лютого 2016 року «Щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майно, збудованих до 5 серпня 1992 року», індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.
Таким чином, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.
З матеріалів інвентарної справи № 24187, оглянутої судом, вбачається, що господарські побутові споруди літери «Г», «Д» збудовані у 1950 році, а літера «Е» у 1980 році; з технічного паспорту складеного 10 серпня 2016 року КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що сараї, літ. «Г», «Д», «Е» побудовані до 08 серпня 1992 року, вони включені до складу домоволодіння АДРЕСА_1 і у розумінні ст. 376 ЦК України не вважаються самочинним будівництвом, дані господарські споруди внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно, тому підлягають врахуванню при поділі будинковолодіння між співвласниками /інвентарна справа а. с. 233, 265/.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок експерта щодо визначення варіантів поділу домоволодіння та встановлення порядку користування, не може бути належним доказом у справі, оскільки перед експертом не ставилося питання про можливість поділу домоволодіння в розумінні ст. ст. 183, 187 ЦК України, є безпідставними та підлягають відхиленню виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_1 мала право і можливість клопотати перед судом при призначенні експертизи про поставлення експерту тих чи інших питань, однак не використала таке право.
Висновок судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмовим доказом і ОСОБА_1 у визначеному процесуальним законом порядку його не спростувала.
Висновок експертизи відповідає вимогам Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлового комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.
Заперечуючи проти висновку судової будівельно-технічної експертизи, ОСОБА_1 , за час розгляду справи в суді першої інстанції не клопотала про призначення у справі додаткової чи повторної судової будівельно-технічної експертизи, погодилася з її висновками і просила в уточнених позовних вимогах, після проведення експертизи, та в судовому засіданні виділити їй у власність житлові і нежитлові приміщення згідно варіанту № 1 експертизи, який, щодо виділених їй приміщень і споруд, є ідентичним варіанту № 2, та визначити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту № 2 експертизи /а. с. 218-219/.
Проте, за вказаним варіантом, площа земельної ділянки, що пропонувалася до виділу ОСОБА_1 , значно перевищує розмір земельної ділянки, яка відповідає належній останній первісній частці у будинковолодінні (13/100 = 62 кв. м) – на 27 кв. м, що призводить до значного зменшення розміру земельної ділянки інших співвласників, на що вони згоди не надали.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції, у порушення вимог п. 3 ст. 53 ЦПК України, не залучив у якості третьої особи Херсонську міську раду, проте рішення суду впливає на права та обов`язки останньої, оскільки земельна ділянка, порядок користування якою було вирішено судом першої інстанції, є комунальною власністю територіальної громади, до уваги колегією суддів не приймаються та підлягають відхиленню, оскільки земельна ділянка під домоволодінням АДРЕСА_3 на законних підставах знаходиться у користуванні співвласників вище зазначеного домоволодіння, відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради депутатів трудящих від 16 квітня 1955 року № 316.
Підстави скасування судового рішення, передбачені п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України - відсутні.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо незгоди з судовим рішенням, не містять вказівки на те, що вони вплинули і яким чином на порушення прав та інтересів скаржника. 
Слушним є посилання в суді апеляційної інстанції представника ОСОБА_1 щодо не врахування судом при визначеному порядку користування земельною ділянкою можливості доступу ОСОБА_1 до належної їй частини горища для обслуговування належного майна, проти чого інший співвласник – ОСОБА_4 не заперечує.
Слід зазначити, що враховуючи специфічність розташування належних ОСОБА_1 у будинковолодінні приміщень та існуючого входу до горища, жодний із запропонованих варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою не передбачає її доступу до горища. 
З огляду на зазначене, рішення суду підлягає зміні та доповнення резолютивної частини рішення зобов`язанням ОСОБА_4 надавати ОСОБА_1 доступ до горища для обслуговування належної їй частки у будинковолодінні.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2019 року змінити.
Доповнити резолютивну частину рішення та зобов`язати ОСОБА_4 надавати ОСОБА_1 доступ до горища для обслуговування належної їй частки у будинковолодінні.
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.
Дата складання повного судового рішення 02 березня 2020 року.

Головуючий Л. П. Воронцова 

Судді: П. Я. Ігнатенко 

О. М. Полікарпова