УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №810/3718/18
адміністративне провадження №К/9901/1348/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Київській області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Київській області, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі № 810/3718/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бензотрейд» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,
ВСТАНОВИВ:
09.01.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  Головного управління ДПС у Київській області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Київській області   (далі - ГУ ДФС, скаржник, ГУ ДПС )  на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ГУ ДФС на  рішення  Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2018.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 визначено склад колегії суддів, касаційну скаргу передано судді-доповідачу Гімону М. М. 
Відповідно до частини першої  статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження 29.12.2018, проте, апеляційну скаргу на нього подано лише 27.02.2019, що свідчить про звернення до суду з апеляційною скаргою поза межами строку встановленого статтею 295 КАС України. Скаржником було зазначено що копію постанови було отримано 29.01.2019. Разом з тим, жодних належних доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного рішення, не надано. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання доказів про фактичну дату отримання копії оскаржуваного рішення, оригіналу квитанції про оплату судового збору. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання. 
Як вбачається з оскаржуваної ухвали  Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019  скаржник у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув, зокрема, на пропозицію суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з додаванням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та доказів сплати судового збору не направив, проте надіслав клопотання про продовження строк на усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, оскільки податковий орган не має можливості виконати вимоги ухвали суду у визначений строк.В той же час, пояснень та доказів щодо причин пропуску строку звернення до суду не надано. 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив з того, що  звертаючись з клопотаннями про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, апелянтом не сплачено судовий збір та не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з додаванням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки  повідомлені ним підстави для продовження строку усунення недоліків є поважними, а судом не враховано, що ГУ  ДФС не має можливості сплатити судовий збір. Зазначає, що ним постійно вживалися всі можливі заходи для здійснення оплати судового збору в цій справі. Крім того, суд відмовляючи відкритті апеляційного провадження порушує право відповідача на доступ до правосуддя та залишає позаувагою право на звернення до суду за захистом порушених прав у суб`єкта владних повноважень протягом року. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення. 
Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.  В даному випадку підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало саме те, що скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим доводи скаржника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження є безпідставними. Доводів про те, що на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом подавалась така заява, касаційна скарга не містить. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки  скаржником не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із повідомленням інших (поважних) підстав для поновлення такого строку. 
Поряд суд касаційної інстанції зазначає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  169, 295, 299, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Головного управління ДПС у Київській області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Київській області, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі № 810/3718/18. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон
М.Б. Гусак 
 Є.А. Усенко ,
Судді Верховного Суду