УХВАЛА

04 березня 2020 року 
Київ
справа №420/5255/19
адміністративне провадження №К/9901/3042/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на усі судові рішення, що постановлені у справі №420/5255/19 за позовом ОСОБА_1 до колегії П`ятого апеляційного адміністративного суду (судді Кравченко К.В., Турецька О.І., Федусик А.Г.) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,,

УСТАНОВИВ:
27 січня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій скаржниця просить скасувати усі судові рішення, що постановлені у справі №420/5255/19.
Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржниці строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме - викладення касаційної скаргу розбірливим почерком; зазначення у касаційній скарзі реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України; зазначення судових рішень, що оскаржуються; обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; надання документу про сплату судового збору або зазначення підстав звільнення від сплати судового збору, підтвердивши їх належними та допустимими доказами та надання копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
На виконання вимог ухвали суду скаржником подано заяву, у якій ОСОБА_1 , повторно просить звільнити від сплати судового збору за принципом рівності, надати достатній час для усунення недоліків.
Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Перевіривши доводи вищевказаної заяви, суд касаційної інстанції виходить з такого.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору є не обов`язком суду, а повноваженням, правом за певних обставин.
При цьому, законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору. Зазначений перелік не містить такої підстави, як звільнення від сплати судового збору за принципом рівності.
Відтак, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за принципом рівності не підлягає задоволенню.
Щодо клопотання скаржниці про надання достатнього часу для усунення недоліків касаційної скарги.
Частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У клопотанні ОСОБА_1 відсутня об`єктивна інформація щодо терміну, протягом якого скаржниця усуватиме недоліки касаційної скарги та у який спосіб. Також, відсутні обґрунтування підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.
Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.
Поряд з цим, не виконано скаржницею і вимоги ухвали Верховного суду від 04 лютого 2020 року щодо викладення касаційної скаргу розбірливим почерком; зазначення у касаційній скарзі реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України; зазначення судових рішень, що оскаржуються; обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; надання копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Зазначене дає підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржницею не усунуто.
Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З огляду на те, що скаржницею не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 лютого 2020 року, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 330, 332 КАС України

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на усі судові рішення, що постановлені у справі №420/5255/19 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................
В.М. Соколов,
Суддя Верховного Суду