Постанова
Іменем України
 
22 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 305/786/17
провадження № 61-43146св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа: Верхньоводянська сільська рада Рахівського району Закарпатської області,
особа, яка подала апеляційну та касаційну скаргу - ОСОБА_4 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року у складі судді: Бліщ О. Б., та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 24 липня 2018 року у складі колегії суддів: Бисага Т. Ю., Фазикош Г. В., Готра Т. Ю.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Верхньоводянська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 та є власником вказаного житлового будинку, а також прилеглої до нього земельної ділянки площею 0,1234 га. ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 проживають по АДРЕСА_2 Позивачу відомо, що відповідачі не мають жодного документу, який б підтверджував їх право власності на земельну ділянку та будинок, де вони проживають. До господарства позивача з АДРЕСА_1 веде під`їзна дорога, яка фактично проходить через земельну ділянку, якою без будь-яких документів користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказана під`їзна дорога була там починаючи з 1960 років та ця дорога зображена на схемах розташування земельних ділянок по АДРЕСА_2 . Іншої під`їзної дороги до господарства позивача немає.
 
Позивач вказувала, що з 2016 року відповідачі роблять їй та її сім`ї всілякі перешкоди у користуванні зазначеною під`їзною дорогою. У квітні 2017 року ОСОБА_5 , та його родичі викопали посередині дороги яму діаметром близько 1,5 кв. м, глибиною 1 м, пояснюючи це тим що вони копають колодязь. На прохання позивача припинити такі незаконні дії, відповідачі реагують агресивно, погрожують фізичною розправою, висловлюються в адресу позивача нецензурною лайкою. Таким чином, позивач вважала, що у діях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є порушення законних прав позивача щодо безперешкодного користування земельною ділянкою. 
 
ОСОБА_1 просила усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не здійснювати будь-яких дій щодо пошкодження, перекриття чи блокування іншим чином полотна під`їзної дороги, що веде до земельної ділянки позивача, приведення в попередній стан полотна під`їзної дороги, а також зобов`язати відповідачів не здійснювати будь-яких інших перешкод в користуванні під`їзною дорогою, що веде до земельної ділянки позивача.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою, зобов`язавши їх не здійснювати будь-яких дій щодо пошкодження, перекриття чи блокування іншим чином полотна під`їзної дороги та привести в попередній стан полотно під`їзної дороги що веде до земельної ділянки та господарства, яке належить ОСОБА_1 та розташоване за адресою в АДРЕСА_1 .
 
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на під`їзній дорозі, що веде до будинку ОСОБА_1 , викопали яму для облаштування колодязя без відповідних правових підстав, оскільки не є власниками земельної ділянки по якій проходить під`їзна дорога. Вказаними діями відповідачі унеможливили під`їзд до господарства ОСОБА_1 , чим обмежили право позивача у здійсненні права власності на належну їй земельну ділянку, а саме у її вільному та безперешкодному користуванні. 
 
При відмові у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні позивачем земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідачів не здійснювати будь-яких інших перешкод в користуванні під`їзною дорогою, що веде до земельної ділянки позивачки, суд зазначив, що такий спосіб захисту, як зобов`язання не здійснювати будь-яких дій у майбутньому не передбачений законом і захисту підлягає тільки порушене право, а не можливість порушення такого в майбутньому.
 
22 травня 2018 року ОСОБА_4 як особа, яка не брала участі у справі, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки якої вирішив суд, оскаржила рішення Рахівського районного суду від 17 жовтня 2017 року в апеляційному порядку.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 24 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Рахівського районного суду від 17 жовтня 2017 року залишено без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги у частині зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою, зобов`язавши їх не здійснювати будь-яких дій щодо пошкодження, перекриття чи блокування іншим чином полотна під`їзної дороги та привести в попередній стан полотно під`їзної дороги, що веде до земельної ділянки та господарства, яке належить позивачу.
 
Аргументи учасників справи
 
У серпні 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, посилалася на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що спірна земельна ділянка знаходиться у спільному користуванні без визначення часток та виділення у натурі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Суд першої інстанції вирішив питання про права, обов`язки та інтереси ОСОБА_4 і не залучив її до участі у справі. Зазначає, що апеляційний суд не вказав про порушення прав та інтересів ОСОБА_4 і при цьому не закрив апеляційне провадження.
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_6 надала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
 
Відзив мотивований тим, що ОСОБА_4 було відомо про спір, що існує між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольним частково позовні вимоги, оскільки відповідачі створюють перешкоди у здійснення позивачем права власності.
 
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, в задоволенні заяви ОСОБА_4 про зупинення виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року та постанови апеляційного суду Закарпатської області від 24 липня 2018 року відмовлено.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд зробив висновок, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги у частині зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою, зобов`язавши їх не здійснювати будь-яких дій щодо пошкодження, перекриття чи блокування іншим чином полотна під`їзної дороги та привести в попередній стан полотно під`їзної дороги, що веде до земельної ділянки та господарства, яке належить позивачу.
 
Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.
 
ОСОБА_4 оскаржувала в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції як особа, яка не брала участі у справі, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки якої вирішив суд.
 
У частині першій статті 352 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) закріплено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».
 
У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
 
Апеляційний суд не встановив чи вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 , не перевірив доводів апеляційної скарги про те, що спірна земельна ділянка знаходиться у спільному користуванні без визначення часток та виділення у натурі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а. с. 91-94) та зробив передчасний висновок про залишення без змін рішення суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
 
Постанову апеляційного суду Закарпатської області від 24 липня 2018 року скасувати.
 
Передати справу № 305/786/17 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова апеляційного суду Закарпатської області від 24 липня 2018 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар
 
В. І. Журавель
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук