ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 р.	Справа № 818/139/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Соколов В.М., м. Суми) від 17.01.2018 року (повний текст рішення складений 22.01.2018 року) по справі № 818/139/17
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"
про стягнення боргу з пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача борг з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списками № 1 і № 2 за лютий 2016 року - січень 2017 року в сумі 25467357,06 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, всупереч вимог розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р. та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не відшкодував позивачу за лютий 2016 року - січень 2017 року у передбачений законом строк та в належному розмірі витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 25467357,06 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року по справі № 818/139/17 позовні вимоги задоволено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "СМНВО" зареєстроване як юридична особа та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (код ЄДРПОУ 05747991), що підтверджується Витягом з ЄДРПОУ (т. 3, а.с. 70-73).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" відповідач є страхувальником та зареєстрований за своїм місцезнаходженням як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в Сумському ОУПФУ.
Також судом першої інстанції встановлено, що працівникам ПАТ "СМНВО" були призначені пільгові пенсії відповідно до п. п. "а" та "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до матеріалів справи відповідач має заборгованість по відшкодуванню витрат по виплаті та доставці пільгових пенсій, призначених відповідно до п. "а" та "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за лютий 2016 р. - січень 2017 р. в сумі 25467357,06 грн.
Враховуючи те, що заборгованість сплачена не була, позивач звернувся до суду першої інстанції із вимогою про стягнення цієї суми заборгованості.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено наступне.
Щодо заборгованості по списку № 1, то відповідно до матеріалів справи (т. 1 а.с. 7-249, т. 2 а.с. 1-22) місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за лютий 2016 р., визначена в розрахунку від 16.02.2016 р. № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 19.02.2016 р., та складає 851048,39 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за березень 2016 р., визначена в розрахунку від 10.03.2016 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 14.03.2016, та складає 849705,13 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за квітень 2016 р., визначена в розрахунку від 14.04.2016 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 15.04.2016, та складає 843358,01 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що піддягає відшкодуванню відповідачем за травень 2016 р., визначена в розрахунку від 17.05.2016 № 423 за списком №1, який отримано відповідачем 18.05.2016, та складає 868085,08 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за червень 2016 р., визначена в розрахунку від 16.06.2016 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 18.06.2016, та складає 856923,44 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за липень 2016 р., визначена в розрахунку від 13.07.2016 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 18.07.2016, та складає 850925,61 гри. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підтягає відшкодуванню відповідачем за серпень 2016 р., визначена в розрахунку від 12.08.2016 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 16.08.2016, та складає 847236,77 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за вересень 2016 р., визначена в розрахунку від 19.09.2016 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 19.09.2016, та складає 847780,25 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за жовтень 2016 р., визначена в розрахунку від 17.10.2016 № 423 за списком №1, який отримано відповідачем 18.10.2016, та складає 826011,78 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за листопад 2016 р., визначена в розрахунку від 15.11.2016 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 18.11.2016, та складає 836404,05 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за грудень 2016 р., визначена в розрахунку від 19.12.2016 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 19.12.2016, та складає 842886,34 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за січень 2017 р., визначена в розрахунку від 19.01.2017 № 423 за списком № 1, який отримано відповідачем 19.01.2017, та складає 851506,60 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Отже, заборгованість відповідача перед Сумським ОУПФУ з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій згідно зі списком № 1 за лютий 2016 року - січень 2017 року складає в загальному розмірі 10171871,45 грн., що підтверджується розрахунком (т.1 а.с.5).
Щодо заборгованості по списку № 2, то відповідно до матеріалів справи (т. 2 а.с. 23-251, т. 3 а.с. 1-69) місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за лютий 2016 р., визначена в розрахунку від 16.02.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 19.02.2016, та складає 1255352,10 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за березень 2016 р., визначена в розрахунку від 10.03.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 14.03.2016, та складає 1246179,73 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за квітень 2016 р., визначена в розрахунку від 14.04.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 15.04.2016, та складає 1265948,10 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за травень 2016 р., визначена в розрахунку від 17.05.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 18.05.2016, та складає 1275507,85 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за червень 2016 р., визначена в розрахунку від 16.06.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 18.06.2016, та складає 1240054,55 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за липень 2016 р., визначена в розрахунку від 13.07.2016 № 423 за списком №2, який отримано відповідачем 18.07.2016, та складає 1284607,85 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за серпень 2016 р., визначена в розрахунку від 12.08.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 16.08.2016, та складає 1259543,17 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за вересень 2016 р., визначена в розрахунку від 19.09.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 19.09.2016, та складає 1278522,88 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за жовтень 2016 р., визначена в розрахунку від 17.10.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 18.10.2016, та складає 1221520,13 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за листопад 2016 р., визначена в розрахунку від 15.11.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 18.11.2016, та складає 1252567,83 гри. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за грудень 2016 р., визначена в розрахунку від 19.12.2016 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 19.12.2016, та складає 1271396,93 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за січень 2017 р., визначена в розрахунку від 19.01.2017 № 423 за списком № 2, який отримано відповідачем 19.01.2017, та складає 1444284,49 грн. Однак, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була.
Отже, заборгованість відповідача перед Сумським ОУПФУ з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій згідно зі списком № 2 за лютий 2016 року - січень 2017 року складає в загальному розмірі 15295485,61 грн., що підтверджується розрахунком (т. 2 а.с.23).
Суд першої інстанції не взяв до уваги твердження представника відповідача про необґрунтованість позовних вимог, оскільки матеріали справи свідчать про правомірність включення позивачем сум відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до вказаних вище розрахунків, які були отримані відповідачем у встановленому законом порядку та самостійно не сплачені.
Крім того, кошти органів Пенсійного фонду для оплати пенсії пенсіонерам перераховуються з рахунків Пенсійного фонду на рахунки банківських установ чи відділень "Укрпошти", в залежності від того, де особи отримують свої пенсії. Подальший рух коштів не належить до компетенції управління.
Суд першої інстанції зазначив, що особи, вказані в розрахунках фактичних витрат, право на пільгову пенсію яких було поставлено під сумнів відповідачем в його запереченні насправді мають право на пенсію, призначену на пільгових умовах по списках № 1 та № 2. Право на пенсійне забезпечення своїх робітників підприємства, установи, організації підтверджують на підставі Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, надаючи довідку встановленої форми, яка є обов`язковою підставою для призначення пільгової пенсії.
Так, ОСОБА_1 народився не ІНФОРМАЦІЯ_5, а ІНФОРМАЦІЯ_6. Він отримує пенсію на пільгових умовах по списку № 1, раніше отримував пенсію по інвалідності (ІІІ група), але перейшов на пільгову пенсію з 13.05.2015 (копії розпоряджень наявна в матеріалах справи). Право на пільгову пенсію підтверджується також довідкою №25-04-496, виданою ПАТ "СМНВО ім. М.В.Фрунзе" (коваль на молотах і пресах), трудовий стаж на цьому підприємстві підтверджується копією трудової книжки (т. 3 а.с. 142-144).
ОСОБА_2 народився не ІНФОРМАЦІЯ_7, а ІНФОРМАЦІЯ_8. З 2006 року отримував пенсію по інвалідності, з 2009 року перейшов на пільгову пенсію по списку № 1. Пенсія призначена на підставі довідки ПАТ "СМНВО ім. М.В.Фрунзе" від 17.05.2006 № 25-04-1201 (обрубувач, зайнятий обробленням литва наждаком і ручним способом), трудовий стаж на ПАТ "СМНВО" підтверджується копією подання № 266 від 17.05.2006 (т. 3 а.с. 145-147).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує пільгову пенсію по списку № 1, призначену на підставі довідки ПАТ "СМНВО ім. М.В.Фрунзе" № 25-04-157 (коваль на молотах і пресах), трудовий стаж на ПАТ "СМНВО" підтверджується копією трудової книжки (т. 3 а.с. 148-149).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2007 року отримує пільгову пенсію по списку № 1, призначену на підставі довідки ПАТ "СМНВО ім. М.В.Фрунзе" від 14.02.2007 № 25-04-265 (коваль на молотах і пресах), трудовий стаж на ПАТ "СМНВО" підтверджується копією подання № 157 від 14.02.2007 (т. 3 а.с. 150-152).
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2015 року отримує пільгову пенсію по списку № 1, призначену на підставі довідки ПАТ "СМНВО ім. М.В.Фрунзе" від 19.11.2015 № 25-04-1172 (підручний коваля на молотах і пресах), трудовий стаж на ПАТ "СМНВО" підтверджується копією трудової книжки (т. 3 а.с. 153-155).
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2013 року отримує пільгову пенсію по списку № 1, призначену на підставі довідок ПАТ "СМНВО ім. М.В.Фрунзе" № 25-04-786 та 25-04-927 (майстер плавильної дільниці та сталевар електропечі), трудовий стаж на ПАТ "СМНВО" підтверджується копією трудової книжки (т. 3 а.с. 156-158).
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що на момент розгляду справи відповідачем суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в загальному розмірі 25467357,06 грн. залишаються не відшкодованими, що підтверджується дослідженими матеріалами справи, доказів погашення боргу відповідачем не надано, а тому вимоги позивача щодо стягнення з ПАТ "СМНВО" заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за лютий 2016 року - січень 2017 року є обґрунтованими.
Колегія суддів зазначає, що порядок справляння та використання збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі по тексту - Закон № 400/97-ВР).
Статтею 1 Закону № 400/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема,  суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ст.2 Закону № 400/97-ВР).
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі по тексту - Закон № 1058-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. 
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". 
При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Згідно зі ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: 
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За таких обставин, відповідач зобов`язаний відшкодовувати територіальним органам Пенсійного фонду України витрати по доставці та виплаті пенсій, що були призначені особам, які знаходились з ним в трудових правовідносинах і внаслідок цього набули та реалізували право на отримання пенсій відповідно до пунктів "а", "б-"з"   статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" або відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначає Інструкція про порядок Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.01.2006 року за № 64/8663 (далі по тексту - Інструкція № 21-1).
Відповідно до п. 6.1 Інструкції № 21-1 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: 
для платників, зазначених у   підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (п. 6.1 Інструкції № 21-1).
Згідно з п. 6.4. Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
За приписами п. 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 Інструкції).
В ході розгляду справи з`ясовано, що місячна сума витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем визначена у вищезазначених розрахунках за період з лютого 2016 року - січень 2017 року (консолідовані розрахунки) за Списком №1 та Списком № 2, не відповідає нарахованій сумі витрат, вказаній у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що оформлені згідно з додатками 6, 7.
У зв`язку з цим, ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.06.2018 р. було задоволено клопотання ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про призначення економічної експертизи.
Призначено судову економічну експертизу по справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року по справі №818/139/17.
На розгляд експертизи поставлено наступні питання:
1. Чи підтверджується документально понесення Сумським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Сумської області витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за період з лютого 2016 року - січень 2017 року за Списком №1 у розмірі 10171871,45 грн?
2. Чи підтверджується документально понесення Сумським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Сумської області витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за період з лютого 2016 року - січень 2017 року за Списком №2 у розмірі 15295485,61 грн?
Проведення судової економічної експертизи доручено провести експертам Сумського відділення Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса (40000 м. Суми, вул. Кондратьева, 27).
У Висновку експертів за результатами проведеної комісійної судової економічної експертизи № 1064/1485-1499 по матеріалам адміністративної справи № 818/139/17, складеному 08.11.2019 р. (далі - Висновок) по першому питанню зазначено наступне:
За результатами проведеного дослідження представлених документів понесення Сумським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій фізичним особам за період з лютого 2016 року по січень 2017 року за Списком № 1 у загальному розмірі 10171871,45 грн. в обсязі представлених на дослідження документів не видається за можливе документально ні підтвердити, ні спростувати на суму 9904350,11 грн.
Понесення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій фізичним особам за період з лютого 2016 року по січень 2017 року за Списком № 1 на суму 267521,34 грн. не можуть бути документально підтверджені Сумським об`єднаним управлінням ПФУ Сумської області, оскільки ці витрати є витратами інших територіальних органів Пенсійного фонду України і включаються до розрахунку на відшкодування АТ «Сумське НВО» згідно розрахунків цих територіальних органів Пенсійного фонду України на підставі вимог п. 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1.
По другому питанню у Висновку зазначено наступне:
За результатами проведеного дослідження представлених документів понесення Сумським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій фізичним особам за період з лютого 2016 року по січень 2017 року за Списком №2 у загальному розмірі 15295485,61 грн. в обсязі представлених на дослідження документів не видається за можливе документально ні підтвердити, ні спростувати на суму 15093869,03 грн.
Понесення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій фізичним особам за період з лютого 2016 року по січень 2017 року за Списком № 2 на суму 201616,58 грн. не можуть бути документально підтверджені Сумським об`єднаним управлінням ПФУ Сумської області, оскільки ці витрати є витратами інших територіальних органів Пенсійного фонду України і включаються до розрахунку на відшкодування АТ «Сумське НВО» згідно розрахунків цих територіальних органів Пенсійного фонду України на підставі вимог п. 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1.
Отже, з Висновку вбачається, що в обсязі представлених на дослідження документів не видається за можливе документально ні підтвердити, ні спростувати понесення Сумським об`єднаним управлінням ПФУ Сумської області фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з лютого 2016 року по січень 2017 року: за списком № 1 у загальному розмірі 9904350,11 грн.; за списком № 2 у загальному розмірі 15093869,03 грн.
Таким чином, в ході проведення комісійної судової економічної експертизи по матеріалам адміністративної справи № 818/139/17 документально не підтверджена сума витрат по списку № 1 та списку № 2 у загальному розмірі 24998219,14 грн. (9904350,11 + 15093869,03).
У зв`язку з цим, ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.12.2019 р. витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області докази підтвердження понесення ним витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з лютого 2016 року по січень 2017 року за Списком № 1 у розмірі 10171871,45 грн. та витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з лютого 2016 року по січень 2017 року за Списком № 2 у розмірі 15295485,61 грн.
В той же час, судом апеляційної інстанції встановлено, що вимоги ухвали суду не виконані та доказів понесення позивачем фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за спірний період не надано без поважних причин.
За таких обставин, заявлений у позові розмір фактичної виплати та доставки пільгових пенсій фізичним особам, що вказані в Розрахунках фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по спискам № 1 та №2 за лютий 2016р. - січень 2017р. в сумі 25467357,06 грн. не підтверджується документально.
Колегія суддів зазначає, що ст. 77 КАС України врегульовано обов`язок доказування, де зокрема вказано про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оскільки вимогу про стягнення з відповідача боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списками № 1 і № 2 за лютий 2016 року - січень 2017 року в сумі 25467357,06 грн. заявлено суб`єктом владних повноважень, колегія суддів зазначає, що в цьому випадку, саме на позивача покладається обов`язок довести належними та допустимими доказами факт понесення ним таких витрат. В той же час, в межах спірних правовідносин позивачем цього обов`язку не виконано.
За приписами ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається підтвердження факту понесення позивачем фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списками № 1 і № 2 за лютий 2016 року - січень 2017 року в сумі 25467357,06 грн., доказів на підтвердження цієї обставини на вимогу суду апеляційної інстанції надано не було.
Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Враховуючи те, що позивачем не надано витребуваних судом доказів, а наявними у справі документами не підтверджується факт понесення позивачем фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списками № 1 і № 2 за лютий 2016 року - січень 2017 року в сумі 25467357,06 грн., колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для застосування наслідків не подання доказів, що встановлені ч. 9 ст. 80 КАС України, шляхом залишення без розгляду позовної заяви.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Положеннями п. 9 ч. 1, ч. 4 ст. 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Таким чином, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року по справі № 818/139/17 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про залишення позову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області без розгляду.
Керуючись ст. ст. 80, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року по справі № 818/139/17 - задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року по справі № 818/139/17 скасувати та прийняти нове, яким позов Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло   	

Повний текст постанови складено  17.02.2020 року