У х в а л а  
 
21 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 214/754/18
провадження № 61-928 ск 20 
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду       від 24 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької місцевої прокуратури № 3, третя особа - прокуратура Дніпропетровської області, про відшкодування шкоди,
 
В с т а н о в и в:
 
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до Криворізької місцевої прокуратури № 3, третя особа - прокуратура Дніпропетровської області, про відшкодування шкоди.
 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року залишено без змін.
 
24 грудня 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року.
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, та застосувати статтю 412 ЦПК України і розглянути справу по суті.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Дослідивши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У пункті четвертому частини четвертої статті 393 ЦПК Українивизначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
 
Як убачається із касаційної скарги, її прохальна частина не відповідає вимогам статті 409 ЦПК України, оскільки заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та розглянути справу по суті, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції згідно ЦПК України, оскільки Верховний Суд здійснює лише перегляд у касаційному порядку рішень судів першої та апеляційної інстанцій та не може розглянути справу по суті спору. Також, у мотивувальній частині касаційної скарги не зазначено, у чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, та, відповідно, не зазначено про незаконність оскаржуваних судових рішень. Натомість, у касаційній скарзі заявник лише констатує про ухваленнями судами відповідних рішень, зазначає про джерела права, позовні вимоги, а в якості доказів позовних вимог посилається на нормативно-правові документи, не вказуючи при цьому, чи були дані норми не застосовані або невірно застосовані, чи порушені судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Ураховуючи, те що ОСОБА_1 не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.
 
Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК Українипро повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
На підставі викладеного та керуючись статями 185, 393 ЦПК України, 
 
У х в а л и в:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду       від 24 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької місцевої прокуратури № 3, третя особа - прокуратура Дніпропетровської області, про відшкодування шкоди, повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. М. Ігнатенко