Постанова
Іменем України
 
29 січня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 243/385/19ц
провадження № 61-6840св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1,
заінтересована особа - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2019 року у складі судді Гусинського М. О. та постанову Донецького апеляційного суду                  від 13 березня 2019 року у складі колегії суддів: Гапонова А. В., Новікової Г. В., Біляєвої О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог заяви і рішень судів
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
 
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у Центрально-Міському районі м. Горлівки від гострої серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 
 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила встановити факт смерті         ОСОБА_2
 
Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. 
 
Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є родичем померлого ОСОБА_2, не зазначені будь-які причини та обставини за якими саме ОСОБА_1 має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 Права ОСОБА_1 не порушені, а тому у заявника ОСОБА_3 не має права вимоги за цими правовідносинами.
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що представником заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не надано жодних доказів, які б підтверджували що ОСОБА_1 має родинні зв'язки з ОСОБА_2
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У квітні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області       від 25 січня 2019 рокута постанову Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, має особа, для якої підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів має значення з метою охорони її прав, свобод та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. ОСОБА_1 не є родичем померлого ОСОБА_2, проте прийняття судом до уваги виключно положень абзацу 2 частини першої статті 317 ЦПК України (без взаємозв'язку з іншими нормами права) унеможливлює реалізацію заявником своїх майнових прав, що є порушенням її конституційних прав. Крім того, ОСОБА_1 на підставі частини шостої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» яка передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житловоексплуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб, має право звертатися до суду із такою заявою.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.
 
Обставини встановлені судами
 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у Центрально-Міському районі м. Горлівки від гострої серцевосудинної недостатності, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою до нього про причини смерті від 09 травня           2016 року № 1004 та свідоцтвом про смерть, виданим органом реєстрації актів цивільного стану від 02 лютого 2017 року № 058824 на тимчасово окупованій території.
 
Відповідно до копій паспортів громадян України, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_1, зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2.
 
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 09 травня 2016 року № 1004 ОСОБА_2 помер за місцем власної реєстрації.
 
Із дозволу на поховання, наданого ОСОБА_1 від 09 червня 2016 року, убачається, що ОСОБА_1 зверталася із заявою до керівника ритуальної служби про надання дозволу на поховання ОСОБА_2, у якій зазначила свою адресу як АДРЕСА_2, а адресу померлого ОСОБА_2 як          АДРЕСА_1. Зазначена заява не містить інформації про перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у родинних стосунках.
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Згідно з абзацом другим частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
 
Положеннями цієї статті, яка встановлює особливі вимоги до провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначено коло осіб, яких закон наділяє правом на звернення до суду з такими заявами, а саме - родичів померлого або їх представників.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
 
Оскільки ОСОБА_1 не підтвердила, що вона є родичем або членом сім'ї           ОСОБА_2, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 317 ЦПК України, ОСОБА_1 не має права на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.
 
Твердження заявника про те, що на підставі частини шостої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» вона має право звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені статтею 317 ЦПК України, встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб.
 
Оскільки суди встановили відсутність у ОСОБА_1 процесуального права на звернення до суду із відповідною заявою, тому дійшли правильного висновку про відсутність підстав оцінювати подані нею докази.
 
Вказівка процесуальної норми на суб`єкта, який вправі звернутись із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, свідчить про встановлення законодавцем обов`язкових до врахування обмежень у можливості звернення до суду з відповідною заявою.
 
Доводи касаційної скарги про порушення її майнових прав не впливають на правильність висновків судів попередніх інстанцій про те, що заявник не входить до кола осіб, які мають процесуальне право звернутись до суду із вказаною заявою.
 
Аргументи касаційної скарги є ідентичними аргументам, що були викладені заявником у його апеляційній скарзі, та є такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Оскаржувані рішення відповідають нормам процесуального права. 
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3залишити без задоволення.
 
Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2019 рокута постанову Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                           О. В. Ступак
 
                                                                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                              Г. І. Усик