П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/1352/19	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
         П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                           Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.
         За участю: секретаря - Іщенка В.О.
             представника відповідачів - Бутрик А.О. (довіреності від 29.03.2019 року,
                                                                                     від 20.06.2019 року) 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мессем" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мессем" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року, яке набрало законної сили 30.07.2019 року, задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕССЕМ" до Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні. Суд визнав протиправними та скасував Рішення комісії про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.12.2018 року за №1016220/40358596 та від 11.12.2018 року за №1020423/40358596. Зобов`язав Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 02.11.2018 року та №2 від 02.11.2018 року та вважати вказані податкові накладні прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано платником податку - Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕССЕМ".
20.10.2019 року ТОВ «МЕССЕМ» подано заяву, в якій позивач просив зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення в порядку  ст. 382 КАС України  по справі № 420/1352/19, а також накласти керівника органу фіскальної служби штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування вказаних вимог заявник зазначає, що станом на 02.10.2019 року рішення суду залишається не виконаним, а тому вбачаються всі підстави для вжиття до відповідача заходів судового контролю.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мессем" відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мессем" подало апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення заяви у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1  ст. 382 КАС України  суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із ч.ч. 2, 3  вказаної статті адміністративного процесуального законодавства  за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Разом з цим, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 370 КАС України, згідно яких судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Водночас, згідно із ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України  Про виконавче провадження.
Встановити обов`язок суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках та під час вирішення спору по суті.
Водночас, заявником не обґрунтовано обставини про ухилення відповідачем від виконання судового рішення відповідними доказами, у тому числі і на стадії примусового виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням належної оцінки обставина справи та норм законодавства, що регулюють спірне питання, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.
Судове рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мессем" – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 09.01.2020 року.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                                      Т.М. Танасогло