ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1842/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на рішення Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р. (суддя Хилько Л.І.) в справі № 340/1842/19 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, -  Головне управління державної казначейської служби в Кіровоградській області, про   визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом  до Кіровоградської митниці ДФС, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, -  Головне управління державної казначейської служби в Кіровоградській області (далі - ГУ ДКС), про   визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA901010/2019/00249 від 11.06.2019 р., рішення про коригування митної вартості товарів № UA901000/2019/000195/1 від 11.06.2019 р., зобов`язання підготувати висновок про повернення надмірно сплачених до Державного бюджету України платежів за митне оформлення автомобіля марки Porshe Cayenne Diesel, 2012 року випуску, номер кузова (ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_1 , на суму 143313,94 грн. за квитанцією № 0.0.1378342708.1 від 12.06.2019 р. та подати його для виконання до ГУ ДКС. 
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасоване рішення Кіровоградської митниці ДФС України від 11.06.2019 р. № UA901000/2019/000195/1 про коригування митної вартості товару; визнано протиправною та скасовано картку Кіровоградської митниці ДФС України від 11.06.2019 року № UA901010/2019/000249 відмови у митному оформленні (випуску) товарів; зобов`язано Кіровоградську митницю ДФС України підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених митних платежів у розмірі 143313,94 грн. та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби в Кіровоградській області; стягнуто на користь ОСОБА_1 з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці ДФС України судовий збір у розмірі 5310,57 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що надані позивачем для митного оформлення транспортного засобу документи не містять відомостей про сплачену позивачем вартість транспортного засобу, оскільки позивачем до митного оформлення подано лише документ про вартість товару, який використовується для цілей оподаткування, що переміщується через митний кордон, що  не дозволяє прийняти зазначену позивачем митну вартість. На думку апелянта, судом проігноровано посилання відповідача на рівень цін, який міститься  в системі SuperSCHWACKE.
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що 21.05.2019 р. позивачем придбано автомобіль марки PORSHE CAYENNE DIESEL, 2012 року випуску, номер кузова (ідентифікаційний номер ТЗ ): НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 2967 см. куб; тип двигуна дизельний; потужність двигуна 180 КВТ; такий, що був у використанні. Транспортний засіб придбано у компанії МINК КFZ, що знаходиться в м. Фюрт, Оденвальд, Німеччина. Вартість автомобіля склала 10 000,00 євро, з урахуванням технічного стану транспортного засобу, пробігу 194 500 км та інших індивідуальних ознак.
З метою митного оформлення вказаного автомобіля 10.06.2019 р. до Кіровоградської митниці ДФС позивачем подану вантажну митну декларацію №UА901010/2019/007713, у якій митну вартість товару визначено за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - 10000 EUR.
До митної декларації також додано наступні документи: рахунок (квитанція) від 21.05.2019 р.; рахунок № RЕ-2019/03407 від 21.05.2019 р.; технічний паспорт № НР-К-1-142/19-00043 ч.1; технічний паспорт ч.2; декларацію №МRN 19DЕ320106721218Е7 від 22.05.2019 р. та №МRN19DЕ320106721218Е7 від 30.05.2019 р.; декларацію від 30.05.2019 р.; роздруківка з сайту mobile.de (оголошення про продаж т/з); сертифікат виробника б/н від 10.09.2012 р., а також квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» від 30.05.2019 р. про передплату за митне оформлення транспортного засобу на суму 142951,16 грн., яка обрахована виходячи з вартості товару.
11.06.2019 р. Кіровоградською митницею ДФС винесене рішення про коригування митної вартості № UА901000/2019/000195/1, відповідно до якого митну вартість  автомобіля скориговано та визначено на підставі  ст. 64 Митного кодексу України, тобто за резервним методом визначення митної вартості.
Рішення мотивовано тим, що враховуючи подання декларантом до митного оформлення лише документу №RЕ-2019/03407 від 21.05.2019, що містить відомості щодо вартості товару та використовується для цілей його оподаткування, за основу визначення митної вартості взято інформацію про ринкову вартість автомобіля з інтернет джерела-електронного довідника SCHWACKE, відповідно до даних наведених в технічному паспорті транспортного засобу та заявлених в 31 гр. МД. При визначенні митної вартості ТЗ також використані відомості з МД від 12.02.2019 р. № UА100010/2019/314988 (бувший у використанні легковий автомобіль марки PORSHE, модель  , МВВ 1; країна виробництва - Німеччина; календарний та модельний рік виготовлення - 2012; робочий об`єм циліндрів дизельного двигуна 2967 см. куб.; товар експортовано в Україну із Німеччини на адресу фізичної особи).
          Враховуючи встановлену  ст. 57 Митного кодексу  України  послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно зі ст. 64  Митного кодексу України  за резервним методом на рівні 25150,00 EUR.
На підставі рішення про коригування митної вартості товарів 11.06.2019 р. митницею також  видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA901010/2018/00249, згідно з якою за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до  Митного кодексу України повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин коригування митної вартості товару та її визначення на підставі  ст. 64 Митного кодексу України.
          Скасовуючи рішення про коригування митної вартості та картку відмови, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними; ані під час декларування такого товару, ані під час судового розгляду справи відповідач не вказав на документи, зазначені у частині 2    статті 53 Митного кодексу України і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону; відповідачем для визначення митної вартості спірного транспортного засобу взято за основу найвищу цінову пропозицію, а дані взято не у максимально наближений до дати експорту термін.
          Також встановивши, що коригування митної вартості товару на підставі рішення від 11.06.2019 р. №UA901000/2019/000195/1 призвело до збільшення митної вартості товару та, у свою чергу, до збільшення митних платежів, в  результаті цього позивач змушений був додатково сплати 143313,94 грн. митних платежів, а за заявою позивача від 20.07.2019 р. про повернення надміру сплачених митних платежів у сумі 143313,94 грн. відповідачем рішення не прийнято, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога в частині зобов`язання підготувати висновок про повернення надміру сплачених митних платежів підлягає задоволенню.
          Судом першої інстанції відмовлено у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу через не надання  позивачем доказів сплати коштів у розмірі 10000 грн. на правничу допомогу.
          Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позову про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, проте визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача підготувати висновок про повернення надміру сплачених митних платежів.
Судом встановлено, що 10.06.2019 р. позивачем  подано до Кіровоградської  митниці ДФС вантажу митну декларацію в режимі ІМ40 № UA901010/2019/007713  з метою митного оформлення  транспортного засобу - легкового автомобілю марки Porshe Cayenne Diesel, 2012 року випуску, номер кузова (ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_3 , тип двигуна - дизельний, колір - синій,  показник одометра  згідно з актом митного огляду - 196418 км. 
          Декларантом  заявлена митна  вартість товару за першим методом визначення митної вартості - 299  813,56 грн. (10  000 євро). 
До вантажної митної декларації позивачем додано рахунок (квитанція) від 21.05.2019 р.; рахунок № RЕ-2019/03407 від 21.05.2019 р.; технічний паспорт № НР-К-1-142/19-00043 ч.1; технічний паспорт ч.2; декларацію №МRN 19DЕ320106721218Е7 від 22.05.2019 р. та №МRN19DЕ320106721218Е7 від 30.05.2019 р.; декларацію від 30.05.2019 р.; роздруківка з сайту mobile.de (оголошення про продаж т/з); сертифікат виробника б/н від 10.09.2012 р., а також квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» від 30.05.2019 р. про передплату за митне оформлення транспортного засобу на суму 142951,16 грн., яка обрахована, виходячи з вартості товару.
Органом доходів і зборів проведено  перевірку заявленого рівня митної вартості  з використанням ПІК ЄАІС ДФС, інформаційного електронного довідника  SCHWACKE та встановлено, що  заявлений рівень митної вартості найнижчий ніж рівні митної вартості товарів  по митним оформленням, проведеним митницями України в режимі «імпорт» за час, наближений до дати ввезення товару. 
Декларант  повідомлений про необхідність надання товарного чеку (квитанції, іншого еквівалентного по змісту документа, який підтверджує сплачений за товар суму), інших документів за власним бажанням, перекладу документів, які містять відомості про вартість товару.
Декларантом  додатково надано відповідачу наступні документи: рахунок (Quitting) від 21.05.2019 р., копію декларації країни відправлення № 19DE320106721218E7 (з ціновим показником), роздруківку про цінову пропозицію на цей транспортний засіб із сайту mobile.de та про цінову пропозицію на подібний транспортний засіб.
За змістом рахунку (Quitting) від 21.05.2019 р. транспортний засіб придбано позивачем на 10000 євро,  рахунок містить відомості про отримання продавцем (юридичною особою) зазначеної суми (а.с. 40-41).
В акті огляду Львівською митницею ДФС не зазначено про наявність пошкоджень транспортного засобу.
11.06.2019 р. Кіровоградською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №  UA901000/2019/000195/1, яким  митну вартість товару визначено із застосуванням другорядного методу   на рівні 25  150 євро.
За змістом цього рішення  підставою для коригування митної вартості є неможливість перевірки правильності застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості та відсутність документів, що підтверджують числові значення заявленої декларантом митної вартості товару.
Відповідачем також  видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA901010/2018/00249.
Позивачем здійснено митне оформлення транспортного засобу за визначеною відповідачем митною вартістю.
20.07.2019 р. позивач звернувся до Кіровоградської митниці ДФС із заявою про повернення надміру сплачених митних платежів у сумі 143 313,94 грн.
Відповідачем за цією заявою  рішення не прийнято.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до  статті 49 Митного кодексу  України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга  статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до  статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга  статті 53 МК України).
Як визначено у частині третій  статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Згідно з пунктом 2 частини шостої  статті 54 Митного кодексу  України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Положеннями частин 2 та 3  статті 57 Митного кодексу України  визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним саме на орган доходів і зборів  покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Відповідачем не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними.
Ані під час декларування спірного товару, ані під час судового розгляду справи відповідач не вказав на документи, зазначені у частині 2    статті 53 Митного кодексу України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону.
Доводи апелянта стосовно відсутності документів, що підтверджують оплату товару, що й стало підставою для сумніву у правильності заявленої позивачем митної вартості, суд визнає необґрунтованими, оскільки декларантом на вимогу відповідача додатково надано платіжний документ - рахунок (Quitting) від 21.05.2019 р., який містить відомості про сплату позивачем продавцю 10  000 євро за транспортний засіб, який оцінювався.
Стосовно посилань апелянта на правомірність застосування ним програмного комплексу SCHWACKE з огляду на положення Методики та Методичних рекомендацій суд  зазначає, що пунктом 5 Методичних рекомендацій, дійсно, передбачена можливість використання інформації, отриманої в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).
На виконання  статті 8 Закону України «Про судову експертизу»  та  статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»  спільним  наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092  була затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до пункту 7.35 якої (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності цінових даних колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.
Довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет,    повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження) (підпункт 7.53.5 пункту 7.53 Методики).
У пункті 10 Додатку 8 «Перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням» до Методики зазначений періодичний довідник «SuperSCHWACKE» - Eurotax, Швейцарія.
Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги посилання відповідача на інформацію, отриману органом доходів і зборів відповідно до витягу з програмного комплексу SCHWACKE від 10.06.2019 р. Так, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що безпосередній переклад із німецької на українську мови витягу з програмного комплексу Schwaсke від 10.06.2019 р. свідчить про наявність у ньому інформації про два види вартості: «Verkaufswert (Schwacke) inkl. Mehrwertsteuer 25150 EUR» - «вартість продажу (Schwacke) з ПДВ 25150 EUR» та «Еinkaufswert (Schwacke) inkl. Mehrwertsteuer            21600 EUR» - «вартість покупки (Schwacke) з ПДВ 21600 EUR», а будь-якого обґрунтування щодо застосування під час корегування митної вартості товару саме вартості 25150 EUR відповідачем не зазначено, то  не надано обґрунтованих пояснень щодо визначення митної вартості саме у розмірі 25150 євро.
Суд зазначає, що вказаний витяг містить відомості про можливість проведення технічної експертизи. Враховуючи обставини того, що поданий на митне оформлення транспортний засіб є уживаним, а інформація про технічний стан останнього за наслідками відповідної експертизи не подавалась для оцінки програмним комплексом SCHWACKE, відсутні підстави вважати, що зазначена у витязі інформація щодо вартості автомобіля є об`єктивною.
Апеляційна скарга не містить  доводів у спростування висновку суду першої інстанції про зобов`язання відповідача підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених митних платежів у розмірі 143313,94 грн. та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби в Кіровоградській області.
          Частинами 1 та 2 статті 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права при вирішенні цієї частини позовних вимог, що потягло неправильне вирішення справи в цій частині.
          Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів врегульовані нормами   Митного кодексу України,  Податкового кодексу України  і  Бюджетного кодексу України.
Так, згідно з частинами 1-4   статті 301 Митного кодексу України  повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до  Бюджетного кодексу України  та  Податкового кодексу України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.
Відповідно до пунктів 43.1 - 43.5 статті   43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та  статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Порядок повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів затверджено  наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 р. № 643 (далі - Порядок № 643).
Порядок № 643   визначає послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби (далі - ДФС) при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС, та пені.
Відповідно до розділу III Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків. 
У заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 4) напрям(и) перерахування суми коштів; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.
До заяви додаються:  документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;  виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів;  документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).
Після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.
Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням.
Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених ч. 5  ст. 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.
Відповідно до Порядку № 643 обов`язковою умовою для повернення з державного бюджету помилково або надмірно сплачених платежів є подання заяви протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Отже, за процедурою повернення надміру сплачених платежів наданню висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів передує встановлена законодавством процедура.
Зважаючи на те, що на час подання позивачем заяви про повернення надміру сплачених платежів рішення відповідача про коригування митної вартості було чинним, у відповідача були відсутні підстави для задоволення такої заяви.
Право на повернення надміру сплачених митних платежів виникло у позивача після набрання законної сили судовим рішення суду першої інстанції у цій справі.
Відповідно, після цього позивач за процедурою, встановленою Порядком № 643, має право звернутися до органу доходів і зборів (митниці) із заявою про повернення  надміру сплачених митних платежів.
Таким чином, є передчасним  звернення до суду з такою позовною вимогою.
Судом першої інстанції  зазначене не враховано, що потягло за собою неправильне вирішення справи в цій частині.
Суд зазначає,  що позивач не позбавлений права на звернення до відповідача з вимогою про повернення сплачених грошових коштів у порядок та спосіб, що визначений чинним законодавством.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та такими, що не можуть бути  задоволені, у зв`язку з чим  рішення суду першої інстанції має бути скасовано в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що  судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права,  що є підставою  для часткового скасування рішення суду першої інстанції  та ухвалення нового рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   317, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на рішення Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р.  в справі № 340/1842/19 задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р.  в справі № 340/1842/19  за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, -  Головне управління державної казначейської служби в Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині зобов`язання Кіровоградську митницю ДФС України підготувати висновок про повернення ОСОБА_1  надміру сплачених митних платежів у розмірі 143313,94 грн. та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби в Кіровоградській області.
Ухвалити в цій частині нове рішення. 
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, -  Головне управління державної казначейської служби в Кіровоградській області, про зобов`язання Кіровоградську митницю ДФС України підготувати висновок про повернення ОСОБА_1  надміру сплачених митних платежів у розмірі 143313,94 грн. та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби в Кіровоградській області.
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р. в справі № 340/1842/19 залишити без змін. 
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 10.02.2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 10.02.2020 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко