ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

30 січня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 747/664/19
Головуючий у першій інстанції – Тіщенко Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/204/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Бечка Є.М., Онищенко О.І.,
за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_1 – адвокат Водолагін Сергій Миколайович,

на ухвалу Талалаївського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 28.11.2019, смт Талалаївка,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив усунути перешкоди, що чиняться йому в користуванні житловим будинком з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування ними. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана нерухомість належить ОСОБА_1 на підставі спадкового договору, він зареєстрований за зазначеною адресою і має намір там проживати, але ОСОБА_2 відмовляється знятися з реєстрації за цією адресою та залишити будинок, оскільки, на її думку, вона має таке право.
Оскаржуваною ухвалою позовну заяву повернуто ОСОБА_1 . Постановляючи її, суд І інстанції виходив з того, що останнім неповністю виконано ухвалу суду від 22.11.2019 про залишення позовної заяви без руху. Так, до поданої ОСОБА_1 28.11.2019 уточненої позовної заяви не долучено доказів, що він є власником спірних будинку з надвірними будівлями і що ним належним чином зареєстроване право власності на ці об`єкти, не долучено ні копії будинкової книги з відмітками про реєстрацію ОСОБА_2 у будинку, про який йдеться, ні клопотання про витребування такого доказу у зв`язку з неможливістю його надання. Крім того, у позовній заяві не зазначено, чи вживались ОСОБА_1 заходи досудового врегулювання спору.
В апеляційній скарзі представник позивача – адвокат Водолагін С.М. просить вказану ухвалу скасувати та направити справу до суду І інстанції для розгляду її по суті. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
- факт ненадання ОСОБА_1 доказів на підтвердження позовних вимог не є підставою для повернення позовної заяви, так як на стадії відкриття провадження у справі суд не може оцінювати та досліджувати докази;
- по категорії справ, до якої належить ця справа, не передбачено обов`язкового досудового врегулювання спору.
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Так, ухвалою суду від 22.11.2019 (арк. 19-20) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наступних підстав:
- позовна заява не підписана позивачем;
- в позовній заяві неповністю зазначено адресу ОСОБА_1 ;
- не надано доказів, що позивач є власником спірного житлового будинку й копії будинкової книги з відмітками про реєстрацію позивача та відповідача у цьому будинку;
- в позовній заяві не зазначено, чи вживались ОСОБА_1 заходи досудового врегулювання спору та чи звертався він до ОСОБА_2 з цього приводу, де знаходяться оригінали документів, копії яких долучені до позовної заяви;
- ОСОБА_1 не зазначається, якими саме діями відповідач порушує його право;
- позовна заява не містить підтвердження, що ОСОБА_1 не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; 
- до позовної заяви долучено копію квитанції про сплату судового збору, що суперечить ч.4 ст. 177 ЦПК України.
На виконання цієї ухвали 28.11.2019 ОСОБА_1 надано суду виправлену позовну заяву (арк. 23-34).
28.11.2019 судом постановлено оскаржувану ухвалу (арк. 36).
З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.
Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду про залишення заяви без руху у встановлений строк виконає визначені в ній вимоги, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, то вона вважається неподаною і повертається позивачеві.
Пункт 5 ст. 175 ЦПК України містить вимогу зазначити докази на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, тобто вказати на їх існування, а не надати їх суду. В подальшому позивач має право подати їх безпосередньо в процесі, а в разі виникнення складнощів з їх отриманням - просити суд про їх витребування. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» орієнтує суди нижчих ланок на те, що не допускається повернення позовної заяви з мотивів відсутності доказів. Тож суд І інстанції не мав підстав залишати позовну заяву без руху й повертати її з мотивів ненадання доказів, що ОСОБА_1 є власником спірних будинку з надвірними будівлями і що ним належним чином зареєстроване право власності на ці об`єкти, а також з мотивів ненадання копії будинкової книги з відмітками про реєстрацію ОСОБА_2 у будинку, про який йдеться, та відсутності клопотання про витребування такого доказу у зв`язку з неможливістю його надання.
Норми права, що регламентують спірні правовідносини, не містять приписів про необхідність вжиття ОСОБА_1 заходів досудового врегулювання спору. Отож в силу п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України відсутність у позовній заяві, яка є об`єктом судового розгляду, відомостей щодо вжиття ОСОБА_1 заходів досудового врегулювання спору не є її недоліком.
З викладеного випливає, що суд І інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав, зазначених в оскаржуваній ухвалі. Отже її належить скасувати, а справу направити до суду І інстанції для вирішення належним чином питання про відкриття провадження у ній.
Виходячи з сенсу роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», апеляційний суд наразі не може вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали про повернення позовної заяви, так як питання про їх відшкодування має вирішуватися лише за результатами остаточного вирішення справи по суті.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 379 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 –  адвоката Водолагіна Сергія Миколайовича задовольнити частково.
Ухвалу Талалаївського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року скасувати, а справу направити до цього ж суду для належного вирішення питання про відкриття провадження у ній.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий:                                    Судді: