Справа № 991/271/20
Провадження1-кс/991/271/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
скаржника ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України  ОСОБА_4 ,  що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань
ВСТАНОВИЛА:
До слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 (далі — скаржник), на бездіяльність керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Обґрунтування скарги 
Бездіяльність, на думку скаржника, полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 08.01.2020 за № 3724/08 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч.2 ст.365, ч.2 ст.366,ч.1 ст.396, ч.2 ст.256, ч.1 ст.111, ст.170, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 КК України.
В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що 08.01.2020 року через приймальню Національного антикорупційного бюро України він подав на ім`я керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України  ОСОБА_4  заяву за вих.№3724/08 про вчинення кримінальних правопорушень головним спеціалістом відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадскістю ОСОБА_5 . Проте, станом на час подання скарги до суду відомості до ЄРДР за його заявою не були внесені. 
Доводи сторін
У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, попросив зазначити, що оскаржує бездіяльність саме керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , а в скарзі помилково зазачено, що оскаржується бездіяльність керівника ГПД НАБУ . Просив вимоги задовольнити. 
Детектив в судове засідання не з`явився,просив скаргу розглянути без його участі.Надав письмові заперечення в яких вказав,що скаржник подав скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, оскільки вони не здійснили відповідне процесуальне реагування на його повідомлення про вчинення злочину головним спеціалістом відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадскістю ОСОБА_5 , передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч.2 ст.365, ч.2 ст.366,ч.1 ст.396, ч.2 ст.256, ч.1 ст.111, ст.170, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 КК України.
Натомість, розгляд заяви ОСОБА_6 за дорученням керівництва здійснювався старшим детективом НАБУ ОСОБА_7 з огляду на положення п.4 ч.2 ст.27 ЗУ «Про Національне антикорупційне бюро України».За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_8 від 08.01.2020 , йому 09.01.2020 направлено лист з відповіддю та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення за вих.№ 131-188/716 . Зазначене свідчить, що з боку службових осіб НАБУ не було допущено бездіяльності, а розглянуто заяву по суті уповноваженою особою та надано відповідь за підписом керівника органу досудового розслідування. Вказана відповідь зумовлена тим, що у заяві від 08.01.2020 наведені факти ніби то неналежного виконання працівниками НАБУ своїх обов`язків у зв`язку із неприйняттям від ОСОБА_3 заяв після завершення визначеного часу роботи приймальні громадян 03.01.2020. Водночас, вказані дії стосуються виконання працівником НАБУ своїх службових обов`язків в межах повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства і відомчиих документів, що саме по собі не свідчить про вчинення ним злочину. Окрім того, наведені в його заяві твердження не відповідають повідомленій ОСОБА_9 інформації про вказаний інцидент , а також даним засобів спостереження. Таким чином у заяві відсутні конкретні та достатні відомості про вчинення кримінальних правопорушень, тобто вона не містить достатніх даних для внесення до ЄРДР.Таким чином, скарга ОСОБА_3 не може бути задоволена.Також в запереченні вказано, що будь-яка дія заявника ОСОБА_3 , у тому числі передбачена кримінальним процесуальним законодавством викликає у скаржника однакову реакцію - звернення із заявою про вчинення злочину службовою особою, якою приймалось відповідне рішення, навіть за відсутності будь-яких обгрунтованих підстав для твердження про вчинення злочину, що має ознаки кверулянства. Скаргу просили розглянути без представника НАБУ. Крім того, детективами НАБУ надано DV-диски з відеозаписом перебування ОСОБА_3 в НАБУ в указаному в його заяві періоді та службова записка, відповідно до якої головний спеціаліст відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадськістю ОСОБА_5 пояснює обставини, які склалися у приймальні громадян НАБУ 03.01.2020 за участю скаржника ОСОБА_3 . 
Відповідно до вимог статті 306 ККПК України не явка детектива не перешкоджає розгляду скарги. 
Мотивація суду
Розглянувши матеріали справи, заслухавши заявника, слідча суддя дійшла до таких висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після повідомлення про вчинення кримінального правопорушення , — заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства(ч. 2 ст. 214 КПК України )

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У ч. 5 ст. 216 КПК України зазначено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України.
У разі встановлення підрозділом внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України злочинів, передбачених статтями 354, 364-370 Кримінального кодексу України, які були вчинені службовою особою Національного антикорупційного бюро України (крім Директора Національного антикорупційного бюро України, його першого заступника та заступника), такі злочини розслідуються детективами зазначеного підрозділу.
Слідчою суддею встановлено, що в своїй заяві від 08.01.2020 за № 3724/08 про вчинення кримінального правопорушення, заявник наводить обставини щодо неналежного виконання головним спеціалістом відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадськістю  ОСОБА_5 , своїх обов`язків у зв`язку із неприйняттям від ОСОБА_3  заяв після завершення визначеного часу роботи приймальні громадян 03.01.2020. Зазначені діяння заявник кваліфікує за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч.2 ст.365, ч.2 ст.366,ч.1 ст.396, ч.2 ст.256, ч.1 ст.111, ст.170, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 КК України.

Управлінням внутрішнього контролю НАБУ розглянуто було заяву ОСОБА_3 з огляду на положення п.4 ч.2 ст.27 ЗУ «Про Національне антикорупційне бюро України».За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_8 від 08.01.2020 щодо незабезпечення прийому громадян та з інших питань ОСОБА_3 09.01.2020 направлено лист з відповіддю та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення за вих.№ 131-188/716. Відповідно до відповіді НАБУ вказані дії працівника НАБУ стосуються виконання ним своїх службових обов`язків в межах повноважень та у відповідності до вимог законодавства та відомчих документів, що саме по собі не свідчить про вчинення ним злочину. 

Досліджуючи , матеріали скарги, відповідь НАБУ, службову записку ,відеоматеріали, слідча суддя прийшла до наступних виводів. Доводи ОСОБА_3 про вчинення злочину головним спеціалістом відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадскістю ОСОБА_5 передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч.2 ст.365, ч.2 ст.366,ч.1 ст.396, ч.2 ст.256, ч.1 ст.111, ст.170, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 КК України не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. Із заяви вбачається, що весь її зміст зводиться до незадоволення ОСОБА_3 якістю виконання своїх службових обов`язків вказаною особою. 
Враховуючи вищевикладене, слідча суддя вважає необхідним в задоволенні скарги відмовити.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 216, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антіикорупційного бюро України ОСОБА_10 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 08.01.2020 за вих № 3724/08 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідча суддя	ОСОБА_1