УХВАЛА

17 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  912/686/17 

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду: 
Сухового В.Г. - головуючого, суддів: Багай Н.О., Берднік І.С., Волковицької Н.О., Дроботової Т.Б., Зуєва В.А., Краснова Є.В., Кушніра І.В., Мачульського Г.М., Міщенка І.С., Могила С.К., Пількова К.М., Чумака Ю.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Грін-Терра" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 (Подобєд І.М., Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.) та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2018 (Кабакова В.Г.) у справі № 912/686/17
за позовом Фермерського господарства "Рис-К" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи 1) Олександрійська районна державної адміністрація, 2) Недогарська сільська рада, 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Грін-Терра", 4) ОСОБА_1 , 5) ОСОБА_2 , 6) ОСОБА_3 , 7) ОСОБА_4 , 8) ОСОБА_5 , 9) ОСОБА_6 , 10) ОСОБА_7 , 11) ОСОБА_8 , 12) ОСОБА_9 , 13) ОСОБА_10 , 14) ОСОБА_11 , 15) ОСОБА_12 , 16) ОСОБА_13  про визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди
ВСТАНОВИВ:
У березні 2017 року Фермерське господарство "Рис-К" (далі - Позивач) звернулося в Господарський суд Кіровоградської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Відповідач), у якому просило: 1)визнати поновленим договір оренди землі від 05.12.2006; 2) визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 05.12.2006 (у редакції додаткової угоди від 08.09.2011) щодо земельної ділянки площею 22,0352 га ріллі, у редакції, запропонованій Позивачем у прохальній частині позову.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що строк дії договору оренди землі визначено до 31.10.2016 і Позивач 01.02.2017 направив Відповідачу лист про поновлення строку дії договору разом із проектом додаткової угоди на той самий строк і на тих самих умовах (5 років оренди). Відповідач листом від 14.02.2017 повідомив Позивача про відмову в поновленні строку дії договору, пославшись на свій попередній лист від 04.11.2016, яким було відмовлено Позивачу в поновленні строку дії договору на інших умовах (7 років оренди). Лист Відповідача від 14.02.2017 про заперечення щодо поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах (5 років оренди), направлено Позивачу з пропуском передбаченого частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" місячного строку.
З огляду на фактичні обставини та підстави позову, Позивач зазначає, що спір між сторонами виник з підстав реалізації Позивачем права на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди у зв`язку з поновленням договору оренди на той же строк і на тих самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12.04.2017, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2017, у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.04.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Позивача задоволено.
Постановою Верховного Суду від 22.02.2018 постанову Вищого господарського суду України від 20.09.2017, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.04.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.
За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2018, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019, позов задоволено повністю.
Визнано поновленим договір оренди землі від 05.12.2006 в редакції додаткової угоди від 08.09.2011. Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки площею 22,0352 га ріллі, кадастровий номер 3520385200:02:000:9019, в редакції Позивача.
Судові рішення мотивовані тим, що враховуючи, що частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена автоматична пролонгація договору за наявності встановлених цією нормою юридичних фактів, а саме вчиненням сторонами юридично значущих дій - користування орендарем землею протягом місяця після закінчення строку дії договору та відсутністю заперечень орендодавця, господарські суд дійшов висновку, що оскільки Позивач після 31.10.2016 (закінчення строку дії договору) продовжував користуватися земельною ділянкою і Відповідач заперечення щодо поновлення договору оренди (лист від 14.02.2017) направив з пропуском місячного строку, передбаченого частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", тому Відповідачем порушено право Позивача на поновлення договору та на укладення відповідної додаткової угоди і таке право підлягає захисту шляхом визнання додаткової угоди укладеною.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Грін-Терра" (далі - Третя особа-3) подало касаційну скаргу на рішення та постанову судів попередніх інстанцій, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Ухвалою Верховного Суду від 31.05.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Третьої особи-3 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2018 у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 14.08.2019 справу №912/686/17 разом із касаційною скаргою Третьої особи-3 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2018 передано на розгляд палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 02.09.2019 прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №912/686/17 за касаційною скаргою Третьої особи-3 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2018.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.02.2020, у зв`язку з відпусткою судді Случа О.В., розгляд справи №912/686/17 здійснюється у складі колегії суддів: Суховий В.Г. - головуючий, суддів: Багай Н.О., Берднік І.С., Волковицької Н.О., Дроботової Т.Б., Зуєва В.А., Краснова Є.В., Кушніра І.В., Мачульського Г.М., Міщенка І.С., Могила С.К., Пількова К.М., Чумака Ю.Я.
Під час розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №320/5724/17 у подібних правовідносинах, правовою підставою у якій є питання застосування положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
В засіданні Суду 17.02.2020 було поставлене на обговорення питання наявності підстав для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №320/5724/17. Представник скаржника у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду, але представник Позивача заперечив проти зупинення провадження у справі, посилаючись на дотримання своєчасності розгляду справи та відмінність обставин, які стали підставами для передачі справи на розгляд Великою Палатою Верховного Суду, та обставин у даній справі.
Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Також, згідно з пунктом 6 частини 2 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Таким чином, призначенням Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Враховуючи, що, передаючи справу №320/5724/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний цивільний Суд у складі Верховного Суду вважав за необхідне відступити від висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17 щодо застосування частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та висновки з якої були застосовані судами обох інстанцій в оскаржуваних у даній справі судових рішеннях, тому висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду за результатами перегляду справи №320/5724/17 можуть мати значення для вирішення спору у даній справі з точки зору забезпечення повноважень Верховного Суду, зазначених у пункті 6 частини 2 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Крім того, Суд враховує, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №908/299/18 у подібних правовідносинах, де правовою підставою спору є також положення частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" і хоча справа №908/299/18 передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав порушення правил предметної юрисдикції, водночас, спір у вказаній справі вирішувався із застосуванням частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", що також може мати значення для вирішення спору у даній справі та забезпечення однакового застосування частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (пункт 6 частини 2 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 06.08.2019 справу №320/5724/17 прийнято до свого провадження та призначено її розгляд у порядку письмового провадження на 18.09.2019. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 справу №908/299/18 прийнято до свого провадження та призначено її розгляд на 03.03.2020.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Оскільки у даній справі спір між сторонами виник з підстав реалізації Позивачем права на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди у зв`язку з поновленням договору оренди на той же строк і на тих самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду дійшов висновку, що з метою дотримання єдності судової практики наявні підстави для зупинення провадження у справі №912/686/17 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справах №320/5724/17 та №908/299/18.
Керуючись статтями 228, 234 ГПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Зупинити провадження у справі № 912/686/17 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Грін-Терра" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2018 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справах №320/5724/17 та №908/299/18.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            В.Г. Суховий
Судді:                                                                                      Н.О. Багай
                                                                                                 І.С. Берднік
                                                                                               Н.О. Волковицька
                                                                                               Т.Б. Дроботова          
                                                                                               В.А. Зуєв 
                                                                                               Є.В. Краснов
                                                                                               І.В. Кушнір
                                                                                                           Г.М. Мачульський
                                                                                                І.С. Міщенко 
                                                                                               С.К. Могил 
                                                                                                           К.М. Пільков
                                                                                                             Ю.Я. Чумак