ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19755/19                                                        Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 лютого 2020 року                                                                             м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Мельничука В.П., Пилипенко О.Є.,
секретаря                                                  Суркової Д.О.,
за участю представників сторін:
від позивача - ОСОБА_1 Фасулакі П.Є.,
від відповідача - не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Конвалова Олександра Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про визнання протиправними дій, скасування постанови, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт, ОСОБА_1 ) звернулась у суд з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Коновалова Олександра Сергійовича (далі - відповідач, Приватний виконавець Коновалов О.С.) про   визнання протиправними дій, скасування постанови.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що станом на 24 червня 2019 року боргу перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у неї не існувало та не існує застави автомобіля. Водночас, відповідач 24 червня 2019 року відкрив виконавче провадження та 26 червня 2019 року протиправно вилучив автомобіль, який належить позивачу на праві власності.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо не роз`яснення позивачу її прав та обов`язків під час вилучення транспортного засобу 26 червня 2019 року.
Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а обставини, які суд визнав встановленими, є недоведеними, судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. 
У запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ Глобал Спліт» наголошує, що рішення суду прийнято за наслідками повного та об`єктивного розгляду справи, а тому підстави для його скасування відсутні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Судом установлено, що 15 квітня 2008 року між позивачем та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит»    укладено кредитний договір, договір застави транспортного засобу, предметом застави якого є транспортний засіб марки HYUNDAI, модель COUPE, 2008 року, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 та договір поруки між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ОСОБА_2 .
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 03 серпня 2016 року позов Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за тілом кредиту - 7449,91 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 106,81 доларів США, прострочену заборгованість по відсоткам - 1307,82 доларів США, простроченої заборгованості щомісячної комісії - 2971,68 грн., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків - 202221,31 грн.
31.10.2018 між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги, в тому числі щодо боргу позивача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Коновалова Олександра Сергійовича з заявою від 20 червня 2019 року про прийняття виконавчого документа до виконання. Разом з заявою представником подано оригінал виконавчого документа - виконавчий напис нотаруса №1514 від 13 червня 2019 року.
На підставі цих документів, 24 червня 2019 року відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59406174.
26 червня 2019 року відповідачем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні, описано та накладено арешт на транспортний засіб марки HYUNDAI, модель COUPE, 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно акта приймання-передачі від 26 червня 2019 року ДП «Сетам» прийняло на зберігання згаданий транспортний засіб.
Постановою відповідача від 27 червня 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба».
Відповідно до звіта про оцінку майна та висновку про вартість майна від 02 липня 2019 року ринкова вартість майна, отримана в результаті оцінки, становить 149100,00 грн.
Листом від 08 липня 2019 року №389 відповідач звернувся до Київської філії ДП «СЕТАМ» з заявою про реалізацію арештованого рухомого майна.
Торги за лотом №367577 з реалізації транспортного засобу марки HYUNDAI, модель COUPE, 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 були проведені ДП «СЕТАМ» 27 серпня 2019 року. 
Уважаючи протиправною постанову від 24 червня 2019 року про відкриття виконавчого провадження, а також дії приватного виконавця щодо виконання цієї постанови, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.
Відмовляючи частково в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією   та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно пункта 3 частини 1 статті 3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Частиною 1 статті 26 Закону України №1404-VIII закріплено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:
1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;
2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;
3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;
4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;
5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Позивач стверджує, що оскаржувана постанова винесена за відсутності у неї боргу перед АТ «Банк «Фінанси та кредит», а отже, і відсутності застави по такому боргу. Також наголошує на тому, що відсутні документи, які підтверджують факт уступки права вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «Глобал Спліт».
Однак, такі твердження позивача не свідчать про порушення відповідачем вимог Закону України №1404-VIII під час винесення оскаржуваної постанови.
Відповідно до положень частини 4 статті 4 Закону України №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:
1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);
2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;
3) боржника визнано банкрутом;
4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
5) юридичну особу - боржника припинено;
6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;
7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;
8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;
9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;
10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
За відсутності підстав для повернення виконавчого документа, а також з огляду на те, що стягувачем виконано вимоги статті 26 Закону України №1404-VIII, відповідач правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.
Не спростовує наведені висновки і те, що позивач оскаржує виконавчий напис нотаріуса у судовому порядку.
Так само безпідставним є посилання позивача на те, що постанова не містить дати набрання законної сили виконавчим написом нотаріуса, строк пред`явлення його до виконання, а також заходів примусового виконання. Адже такі вимоги до змісту постанови про відкриття виконавчого провадження у законодавстві відсутні.
Твердження позивача про те, що постанова приватного виконавця не містить також печатки відповідача, спростовуються наявною у матеріалах справи її копією.
Аргументи про те, що під час вилучення транспортного засобу відповідачем не було надано виконавчий документ, докази наявності заборгованості позивача перед третьою особою, а також існування застави, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки положеннями Закону України №1404-VIII та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, не встановлено такого обов`язку для виконавця.
Крім того, частиною 1 статті 19 Закону України №1404-VIII закріплено право сторони виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.
Відповідно до   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи   статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України   визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 289, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року   залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 В.П. Мельничук

                                                                                          О.Є. Пилипенко