ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«25» лютого 2020 року 
м. Харків
справа № 2-84/10
провадження 22ц/818/1481/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -          Кіся П.В., Яцини В. Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р., 
учасники справи: 
заявник – Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ»,
заінтересовані особи – Сургіна О.М., Семикрас С.В., представниця заінтересованих осіб – Мякота Т.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року в складі судді Коваленко О.А.
  в с т а н о в и в:
У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 15 квітня 2010 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області розглянуто цивільну справу № 2-84/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатами якого ухвалено рішення про солідарне стягнення з відповідачів на користь кредитора заборгованості та судових витрат.

Зазначив, що 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір відступлення (купівля-продажу) прав вимоги за кредитами.

09 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 953/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між кредитором та позичальником перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі, звернення стягнення.

Вважав, що відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчих провадженнях.

Просив замінити сторону щодо виконавчого листа по справі № 2-84/10 щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення на користь кредитора заборгованості за кредитним договором, а саме на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про заміну сторони виконавчого провадження – задоволено; замінено сторону виконавчого провадження щодо виконання рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року по цивільній справі № 2-84/10 за позовом Акціонерного товариства інноваційного банку «УкрСтиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через свого представника подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу суду -скасувати, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про заміну сторони виконавчого провадження – відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважали, що суд не звернув увагу на те, що відсутні докази того, що за договором від 08 грудня 2011 року Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» відступлено право вимоги Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» за кредитним договором, укладеним 01 листопада 2006 року за № 10211456000/245/АК-ТТ№3 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ; що витяг з додатку № 1 до договору № 953/К купівлі-продажу майнових прав від 09 листопада 2018 року, в якому зазначено прізвище боржника ОСОБА_1 не може бути належним доказом такого відступлення, оскільки його справжність не завірена у встановленому законом порядку; що відсутність належних доказів по справі, а саме договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та додатку до договору, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», яким належним чином підтверджувався б факт відступлення права вимоги за зобов`язаннями щодо ОСОБА_1 , свідчить про відсутність належним чином підтвердженого права на звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження; що суд першої інстанції не встановив, чи було передано право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» саме за кредитним договором, стороною за яким є ОСОБА_1 

17 лютого 2020 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство зазначив, що судове рішення є законним, а апеляційна скаргу – необгрунтованою. При цьому зазначив, що оскільки відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, товариство є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також, новим стягувачем у виконавчих провадженнях.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду – залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується колегія суддів, мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набув статусу нового кредитора за кредитним договором, а тому наявні усі підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2010 року у справі № 2-84/2010 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» - задоволено; стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за договором станом на 17 березня 2009 року у розмірі 74 436,33 грн, з яких 34 726,81 грн – заборгованість за кредитом, 24 961,34 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 9 162,53 грн – прострочена заборгованість за відсотками, 4 152,81 грн – пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 1 432,84 грн – пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 744,36 грн та суму сплачених витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн, а всього 75 210,69 грн (а.с.116-117 том 1).
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 січня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 – відхилено, рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2010 року – залишено без змін (а.с.169-170 том 1).

На виконання вказаного рішення суду 01 серпня 2011 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області видано два виконавчих листа № 2-84/2010, які направлені на адресу стягувача 01 серпня 2011 року (а.с.203, 210, 211 том 1).

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погоджується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

Сторони погоджуються, що після передачі покупець може продати (відступити) будь-які права вимоги за кредитним договором (в цілому або в частині) будь-якій третій особі на власний вибір без необхідності отримання згоди продавця на такий продаж (відступлення) та без надання повідомлення продавцю (а.с.42-59 том 2).

09 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 953/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові праві, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають: право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору; право оскаржувати недійсність або припинення прав вимоги, а також припинення/ліквідацію будь-якого з боржників у судовому та позасудовому порядках; право звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень власника прав вимоги та/або кредитора за правами вимоги, які передбачені законодавством та укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись боржників, органів нотаріату, правонаступників/спадкоємців боржників, тощо; право власності на права вимоги, а також інші права кредитора за правами вимоги, в тому числі, ті, які виникнуть в майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність чи припинення або у разі скасування припинення/ліквідації боржника, на підставі цього договору; право набути у власність гроші та/або майно на підставах, наведених у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору або отримати грошові кошти/відшкодування за наслідками недійсності/нікчемності укладених договорів тощо; інші права, що пов`язані або випливають із прав вимоги.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 цього договору, покупець сплачує продавцю за майнові права грошові кошти (плату) у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору.

Згідно з пунктом 3.1 цього договору сторони домовились, що за продаж майнових прав за цим договором покупець сплачує продавцю грошові кошти у розмірі 2 490 422,35 грн. Ціна договору сплачується покупцем продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець (а.с.206-207 том 1).

У відповідності до пункту 3.1 вказаного договору 08 листопада 2018 року за платіжним дорученням № 34 Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» сплачено Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» грошові кошти в розмірі 2 490 422,35 грн (а.с.208 том 1).

З витягу з додатку № 1 до договору № 953/К купівлі-продажу майнових прав від 09 листопада 2018 року вбачається, що банк передав товариству договір про надання споживчого кредиту з додатками, додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін, та доповнення до вказаного договору, тощо, що є його невід`ємними частинами за № 10211456000 (245/АК-ТТ№3) від 01 листопада 2006 року, боржник ОСОБА_1 ; договір застави транспортного засобу № б/н від 01 листопада 2006 року, який укладений для забезпечення умов договору № 10211456000 (245/АК-ТТ№3) від 01 листопада 2006 року, заставодавець ОСОБА_1 (а.с.209 том 1).
30 листопада 2018 року за № 1658 Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на адреси ОСОБА_2 направлено повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором, яке остання не отримала та воно повернуто товариству (а.с.5, 6, 7 том 2).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного  Суду України  № 5-рп/2013  від 26 червня 2013  року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно частин 1, 2, 5  статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11  ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512  ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514  цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з системного аналізу статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19), від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня  2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріали справи свідчать про те, що 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

09 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 953/К купівлі-продажу майнових прав, зокрема, за кредитним договором № 10211456000 (245/АК-ТТ№3) від 01 листопада 2006 року та договором застави транспортного засобу № б/н від 01 листопада 2006 року.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до договору № 953/К купівлі-продажу майнових прав від 09 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набув статусу нового кредитора за кредитним договором від 01 листопада 2006 року № 10211456000 (245/АК-ТТ№3), а тому наявні усі підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, обґрунтовано виходив з того, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Посилання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що за договором від 08 грудня 2011 року Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» відступлено право вимоги Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» за кредитним договором, укладеним 01 листопада 2006 року за № 10211456000/245/АК-ТТ№3 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ; що витяг з додатку № 1 до договору № 953/К купівлі-продажу майнових прав від 09 листопада 2018 року, в якому зазначено прізвище боржника ОСОБА_1 не може бути належним доказом такого відступлення, оскільки його справжність не завірена у встановленому законом порядку; що відсутність належних доказів по справі, а саме договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та додатку до договору, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», яким належним чином підтверджувався б факт відступлення права вимоги за зобов`язаннями щодо ОСОБА_1 , свідчить про відсутність належним чином підтвердженого права на звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження; що суд першої інстанції не встановив, чи було передано право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» саме за кредитним договором, стороною за яким є ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять належним чином посвідчені копії договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, копії договору № 953/К купівлі-продажу майнових прав, витяг з додатку № 1 до вказаного договору, платіжне доручення про сплату коштів за даним договором.

В суді апеляційної інстанції представник заінтересованих осіб цих обставин не спростувала та зазначила, що їй відомо, що зобов`язання виконано, однак, доказів щодо цього не надала.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилаються  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – залишити без задоволення.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 П.В. Кісь

                                                                       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 27 лютого 2020 року.