ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 січня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №577/4120/19 
Номер провадження 22-ц/816/119/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Ткачук С. С. ,  Орлова І. В. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

у присутності: 
представника позивача  ОСОБА_1 - адвоката Огорілка Юрія Миколайовича 

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»
на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року ухваленого у складі судді Кравченка В.О., у м. Конотопі, повний текст складений 11 листопада 2019 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :        

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нова Пошта» та свої вимоги мотивував тим, що 12.08.2019 року його було звільнено з посади начальника представництва м. Конотоп філії м. Суми Національної дирекції у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно з наказом «Нова Пошта» №152-к від 12.08.2019 року підставою винесення наказу про звільнення став наказ про скорочення ТОВ «Нова Пошта» №129-к/тр від 06.06.2019 року «Про скорочення штатних одиниць та внесення змін до штатного розпису ТОВ «Нова Пошта». Пунктом 1 наказу було зобов`язано дирекцію з персоналу з 10.08.2019 року провести скорочення посад національної дирекції, у т.ч. 68 штатних одиниць начальника представництва. На виконання вказаного пункту, директора департаменту підбору персоналу було зобов`язано до 10.06.2019 року ознайомити відповідних працівників з попередженням про скорочення посад під розписку і одночасно запропонувати їм іншу роботу. Однак позивач вважає, що його було звільнено з займаної посади з грубим порушенням вимог КЗпП України, якими передбачено процедуру скорочення та з порушенням вимог законодавства, які передбачають загальні права працівників при вивільненні. 
Незважаючи на існуючий законодавчий механізм вивільнення працівників з підстави передбаченої п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, з 06.06.2019 року (тобто з моменту винесення наказу ТОВ «Нова Пошта» № 129-к/тр від 06.06.2019 року) до 12.08.2019 року позивача не було попереджено про наступне скорочення його посади та вивільнення. 
У період з 06.06.2019 року по 12.08.2019 року йому не було запропоновано жодної посади, хоча вакантні посади у ТОВ «Нова Пошта», які б відповідали його кваліфікації, існували. 
Також, на момент звільнення, ОСОБА_1 був членом Центрального комітету Всеукраїнської професійної спілки працівників ТОВ «Нова Пошта», а тому роботодавець взагалі не мав права звільняти його за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки це є прямим порушенням ч. 3-4 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст. 43 КЗпП України. 
Також у порушення ст. 47 КЗпП України, позивачу було видано трудову книжку не у день звільнення, а 27.08.2019 року. У цей же день йому було вручено копії витягу з наказу про звільнення №152-к від 12.08.2019 року та про скорочення штатних одиниць від 06.06.2019 року №129к/тр. 
Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Нова Пошта» №152-к від 12.08.2019 року та поновити його на посаді начальника представництва м. Конотоп Філії м. Суми Національної дирекції ТОВ «Нова Пошта» та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано наказ ТОВ «Нова Пошта» №152-к від 12.08.2019 року про звільнення ОСОБА_1 , начальника представництва м. Конотоп філії м.Суми Національної дирекції з 12.08.2019 року, у зв`язку із скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника представництва м.Конотоп філії м.Суми Національної дирекції ТОВ «Нова Пошта».
Стягнуто з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.08.2019 року по 06.11.2019 року в розмірі 89777,18 грн.
Стягнуто з ТОВ «Нова Пошта» судовий збір в сумі 1921 грн.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.
ТОВ «Нова Пошта» з рішенням суду не погодилось та оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
У доводах апеляційної скарги зазначає, що позивачу на службову електронну пошту систематично надсилались актуальні конкурсні пропозиції на вакантні посади і він жодним чином не був обмежений у праві обрати одну з пропозицій, з урахуванням власних інтересів. Вважає, що судом не враховано тих обставин, що позивач до моменту звільнення, перебував на робочому місці та неодноразово у телефонному режимі безпосереднім керівником повідомлявся про скорочення штату і необхідність отримати документи, надіслані поштою, але зайняв позицію не отримувати кореспонденцію, не підписувати запропоновані документи, чим створив перешкоди у належному виконанні вимог КЗпП України відповідачем. Відповідач вважає, що ним було ужито всіх заходів для виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України. Також вважає, що судом було проігноровано правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №336/5828/16-ц, а саме, що при виявленні факту звільнення працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації суд не вправі поновити працівника на роботі, якщо немає інших порушень трудового законодавства, які дають підстави на його поновлення на роботі. Одержання такої згоди є елементом порядку звільнення, порушення якого не тягне безумовне поновлення працівника на роботі. Крім того, необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості. Таку правову позицію підтримав Верховний Суд у своїй постанові від 20.06.2019 року у справі №226/1664/18. 
     У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Огорілко Ю.М. заперечив проти її задоволення і зазначив, що місцевий суд належним чином оцінив наявні у справі письмові докази і обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність доказів на підтвердження належного і своєчасного повідомлення позивача про подальше скорочення його посади . Також вважає, що судом перевірені і доводи позивача щодо не пропонування йому відповідачем переліку вакантних посад у товаристві. Вважає , що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим , а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Огорілка Ю.М., який заперечив проти її задоволення, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
           Судом першої інстанціївстановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач з 11 червня 2012 року був прийнятий на посаду керівника структурного підрозділу у м.Конотоп, а 1 вересня 2015 року його було переведено на посаду начальника представництва м.Конотоп філії м.Суми ( а.с.7-8). 
        На підставі наказу ТОВ «Нова Пошта» №129 к/тр «Про скорочення штатних одиниць та внесення змін до штатного розпису» від 06 червня 2019 року відбулось скорочення посад Національної дирекції, зокрема 68 штатних одиниць за посадою начальника представництва. На виконання наказу директору департаменту підбору персоналу у термін до 10.06.2019 року було доручено ознайомити відповідних працівників з попередженням про скорочення посад під розписку; одночасно з попередженням про звільнення письмово запропонувати працівникам іншу роботу; у термін з 10.06.2019 року по 10.08.2019 року пропонувати працівникам переведення на інші вакантні посади; при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівників від переведення на іншу роботу на підприємстві, - звільнити їх згідно з п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги (а.с.10).
        На виконання вищезазначеного наказу ОСОБА_1 запропоновано переведення на вакантну посаду менеджера ділянки завантаження/вивантаження терміналу, м. Суми (40 год. робочого тижня, місячний оклад після вирахування податків 8183 грн та змінна частина у розмірі до 50% від місячного посадового окладу) (а.с.60, 65). В той же час особистий підпис позивача, який би свідчив про ознайомлення його з даною пропозицією відсутній.
       10 червня 2019 року відповідач направив позивачу письмове попередження з інформацією про скорочення та надання відповіді про ознайомлення з документами: копією Наказу №129 к/тр «Про скорочення штатних одиниць та внесення змін до штатного розпису ТОВ «Нова Пошта» від 06.06.2019 року; персональним повідомленням щодо скорочення штатної одиниці начальника представництва м. Конотоп, Філія Суми, Національна дирекція від 10.06.2019 року; пропозицією вакантних посад від 10.06.2019 року. Запропоновано ОСОБА_1 підписати вищезазначені документи (а.с.63-66). В той же час зазначені накази та повідомлення позивачу вручені не були про що свідчить відсутність підпису позивача у цих документах .
02 липня 2019 року працівниками філії філія м.Суми складено акт про відмову ознайомитись з персональним повідомленням начальником представництва м. Конотоп ОСОБА_1 з пропозицією вакантних посад, але сам перелік таких посад в акті відсутній (а.с.61). 
       Відповідно до Витягу з Наказу ТОВ «Нова Пошта» від 12 серпня 2019 року №152-к, ОСОБА_1 , начальника представництва м.Конотоп Філії м.Суми Національної дирекції з 12.08.2019 року звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 ознайомився з даним наказом під розпис (а.с.9, 46).
       Відповідно до довідок про доходи, виданої ТОВ «Нова Пошта» від 20.08.2019 року №6193 та від 23.09.2019 року №7000, ОСОБА_1 працював у ТОВ «Нова Пошта» на посаді начальника представництва, загальна сума доходу за період з 01.02.2019 по 31.07.2019 року становить 165100,26 грн (а.с.35, 101).
       Також з матеріалів цивільної справи вбачається, що розпорядженням від 31.07.18р. №28, ОСОБА_1 призначено на посаду голови первинної профспілкової організації ВПСП ТОВ «Нова Пошта» з 01.08.2018 року на неповний робочий день 1 год. (0,125 ставки) з посадовим окладом згідно штатного розпису та пропорційно відпрацьованому часу (а.с.89).
       Відповідно до Витягу з Протоколу №14 Конференції Всеукраїнської професійної спілки працівників ТОВ «Нова Пошта» від 13 вересня 2018 року, голову Сумської ППО ОСОБА_1. уведено до складу Центрального комітету Всеукраїнської професійної спілки працівників ТОВ «Нова Пошта» (а.с.33).
       До прийняття наказу про звільнення позивача у зв`язку із скороченням штату працівників , відповідач, як роботодавець, не звертався до Голови ВПСП ТОВ «Нова Пошта» із поданням про надання згоди на звільнення начальника представництва м. Конотоп ОСОБА_1. за скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, а звернувся з таким поданням лише 02 вересня 2019 року. За результатами розгляду подання, головою Сумської ППО ВПСП ТОВ «Нова Пошта» відмовлено ТОВ «Нова Пошта» щодо надання згоди на звільнення начальника представництва м. Конотоп ОСОБА_1. за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.88, 90-91, 151-152). 
13 вересня 2019 року Центральним комітетом ВПСП ТОВ «Нова Пошта» також було прийнято рішення про відмову в наданні згоди на звільнення члена виборного профспілкового органу підприємства ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з порушенням процедури звільнення даного працівника, передбаченої ст.ст. 42, 43, 252 КЗпП України, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (а.с.92-94, 147, 149-150).
       Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо обґрунтованості позовних вимог та допущенні відповідачем порушень норм трудового законодавства, які тягнуть за собою поновлення позивача на попередній роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
       Так, однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
       Згідно з п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
       Положеннями ч.2 ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
       Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату працівників є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст. 40, ч.3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
У матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач був персонально повідомлений про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників не пізніше ніж за два місяці , оскільки особистий підпис позивача під таким повідомленням відсутній. Відсутні також належні та допустимі докази на підтвердження того, що таке повідомлення надсилалось позивачу поштовою кореспонденцією.
       Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо наявності у Товаристві конкурсних пропозицій вакантних посад, які, за умови проходження конкурсу, міг зайняти позивач у справі, оскільки відповідно до ст.49-2 КЗпП України роботодавець зобов`язаний запропонувати конкретному працівнику конкретні вакантні посади на підприємстві , а не пропонувати зайняти вакантну посаду на конкурсній основі . Наявність у Товаристві вакантних посад підтверджується оголошеннями в мережі Інтернет про проведення внутрішніх конкурсів на вакантні посади ТОВ «Нова Пошта» у період з липня по серпень 2019 року ( а.с. 12-32). Позивачем було подано заявку на прийняття участі у конкурсі шляхом подання заяви та анкети кандидата, але відповіді від роботодавця на свою заяву ним отримано не було ( а.с.133-137).
       Не погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги щодо відмови позивача від отримання повідомлення про запропоновану вакантну посаду на підтвердження чого апелянтом надано суду копію акту від 2 липня 2019 року складеного комісією і підписаного трьома працівниками ТОВ «Нова пошта» (а.с.61) . В той же час, як вже було зазначено судом першої інстанції даний акт не містить відомостей про те, що він складався у присутності самого позивача, відсутні відомості про посадову особу яка пропонувала йому вакантні посади, а також відсутній сам перелік вакантних посад, запропонованих позивачу у справі. 
       Також з матеріалів цивільної справи вбачається і дана обставина не оспорюється відповідачем у справі , що в порушення вимог передбачених ч.3 ст.41 Закону України «Про профспілкові спілки, їх права та гарантії діяльності « прийняття відповідачем рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи, незважаючи на те, що він займав посаду голови первинної профспілкової організації ВПСП ТОВ «Нова пошта» і був уведений до складу ЦК ВПСП ТОВ «Нова Пошта» , відбулось без попереднього узгодження з профспілковими органами ТОВ «Нова пошта» .
       Вже після звернення позивача з позовом до суду відповідач звернувся з відповідним поданням до профспілкових органів, але отримав обгрунтовану відмову у наданні згоди на звільнення позивача.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.
       Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»залишити без задоволення.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
       Повне судове рішення складене 03 лютого 2020 року.

Головуючий - О.І.Собина

Судді І.В.Орлов

С.С.Ткачук