УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 січня 20120 року
м. Київ
справа № 197/336/17
провадження № 51 - 335 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від  04 грудня 2019 року,
встановив:
За вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. 
На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків, з урахуванням вимог п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, до покарання, обраного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднано не відбуnу частину покарання за вироком Цюрюпинського районного суду Херсонської області від 19.03.2013 року і остаточно призначено йому покарання у вигляді 1 року   9 місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів   № 2/8.6-7 від 07.02.2017 року в розмірі 2646,20 грн.
Дніпровський апеляційний суд 04 грудня 2019 року вирок місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку, просить скасувати вирок місцевого та ухвалу апеляційного судів та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду, незгоду з наданою судами оцінкою доказам та по суті заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому захисник, обмежившись загальними фразами про порушення, допущені, на його думку, судом першої та апеляційної інстанції, не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених місцевим та апеляційним судом судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого та ухвали апеляційного судів та  направлення справи на новий розглядв суді першої інстанції згідно з ч. 1  ст. 438 КПКта з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 цього Кодексу
Крім того касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту.
Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.  
Крім того, усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК захисник не долучив до касаційної скаргизавірених належним чином копій вироку місцевого та ухвали апеляційного судів.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника  ОСОБА_4  без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                     ОСОБА_3