УХВАЛА
20 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 320/9085/18
провадження № 51-257 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,
 
встановив:
 
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі – КК) та призначено покарання із застосуванням частини 1 статті 70 КК у виді 3 років позбавлення волі.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року змінено: виключено обставину, що обтяжує покарання – вчинення злочину повторно та ухвалено, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.; в решті вирок залишено без змін. 
У своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується з вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року, просить  змінити зазначені судові рішення, звільнити його від відбування покарання та призначити нове покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки із застосуванням статті 75 КК. 
 
В обґрунтування своїх вимог засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
 
До касаційної скарги засудженим ОСОБА_4 долучено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.  
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд дійшов такого висновку.
 
Відповідно до вимог частини 2 статті 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
 
Згідно з частиною 1 статті 117 КПК, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді або суду. Зі змісту клопотання вбачається, що строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень засудженим дійсно був пропущений. Неможливість подання касаційної скарги у встановлений законом строк обумовлена декількома причинами, а саме: наявністю клопотання засудженого від 10 вересня 2019 року про ознайомлення з матеріалами справи та фактичною неможливістю такого ознайомлення у зв`язку із  неодноразовим етапуванням ОСОБА_4 до відповідних Державних установ виконання покарань, що й стало підставою для подання касаційної скарги із пропущенням строку на оскарження. 
 
Зазначені у клопотанні засудженого ОСОБА_4 причини пропущення строку на касаційне оскарження вбачаються поважними, а тому Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження та розглянути  його касаційну скаргу по суті.
 
Перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
 
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
 
Зазначені вимоги кореспондують з положеннями статті 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
 
У касаційній скарзі засудженого наявні протиріччя між видами судових рішень, які оскаржуються за змістом касаційної скарги та видом рішення, яке   ОСОБА_4 вимагає скасувати у прохальній частині. Суд зауважує, що особа, яка подає касаційну скаргу, повинна чітко визначити вид оскаржуваного судового рішення та свої вимоги щодо нього.
 
Суттєвим слід вважати й порушення вимог пункту 1 частини 2 статті 427 КПК, згідно з яким у касаційній скарзі чітко зазначається найменування суду касаційної інстанції, до якого подається скарга. Засудженим ОСОБА_4 у касаційній скарзі зазначено установу, найменування якої не відповідає нормам чинного законодавства України.
 
Вищенаведені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання щодо відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до частини 1 статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
 
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у статті 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (особа, яка подає касаційну скаргу, має підтвердити, що вона не пропустила цей строк при повторному зверненні до суду).
 
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
 
Керуючись статтею 117, частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити, строк на касаційне оскарження поновити.
 
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року та ухвалу  Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
 
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
 
Ухвала Суду остаточна й оскарженню не підлягає.
 
Судді: 
 
  ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	  ОСОБА_3