Справа №591/7173/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/43/20 	Суддя-доповідач Олійник В. Б. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_1 , захисника Осмоловського В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 9 грудня 2019 року, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , 
про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 9 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за наступних обставин. 
9 листопада 2019 року, о 02 год. 55 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda», реєстраційий номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Суми по пр. М. Лушпи, поблизу будинку № 41, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому, на вимогу працівника поліції пройти огляд, відповідно до встановленого порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі охорони здоров`я, відмовився. 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді як таку, що ухвалена з порушеннями норм процесуального та матеріального права та закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції пройти огляд на стан сп`яніння йому пройти взагалі не пропонували і суд не звернув уваги й не надав оцінки тому, що йому пропонували пройти «процедуру», що вказано і в поясненнях свідків, що на його переконання, свідчить про незаконність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначає ОСОБА_1 і про те, що з протоколу вбачається, що він керував «т/з», що для сторони захисту не є достовірно зрозумілим, чим саме керував, та не відповідає вимогам закону щодо оформлення протоколу.
Також ОСОБА_1 наголошує і на тому, що він не міг керувати транспортним засобом о 02 год. 55 хв., оскільки з наявних у справі відеоматеріалів вбачається, що відеозапис починається о 02 год. 28 хв., а саме з цього часу він керування автомобілем не здійснював.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку захисника Осмоловського В.А. про підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, піддавши аналізу доводи апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, відповідають встановленим суддею фактичним обставинам справи, оскільки такі висновки підтверджуються зібраними у справі доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення від 9 листопада 2019 року та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є невід`ємною частиною протоколу про адміністративне правопорушення ( а. с. 1, 4 - 5 ), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а .с. 2), рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Ворони П. Є. (а. с. 5), та відеозаписом обставин події, від 9 листопада 2019 року. 
Як вбачається із відеозапису обставин події правопорушення, на якому зафіксовано вчинене ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також від проходження огляду в медичному закладі, відмовився, в присутності двох свідків. При цьому, вказаними відеофайлами зафіксовано і особисте підтвердження ОСОБА_1 факту вживання ним алкогольних напоїв. З відеоматеріалів вбачається також, що ОСОБА_1 об`єктивно має ознаки алкогольного сп`яніння.
Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначав, що пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння йому співробітники не пропонували, натомість пропонували пройти експертизу, а в поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_1 відмовився від процедури на стан сп`яніння. 
Суд апеляційної інстанції знаходить такі пояснення ОСОБА_1 безпідставними, оскільки, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 повинен був на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Суд апеляційної інстанції також знаходить безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 тим, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було невірно названо свідками «процедурою» та «експертизою» співробітником поліції, а так само, і скорочення слів у матеріалах справи «т/з» та «а/с», оскільки застосування таких термінів у матеріалах справи не впливає на доведеність факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та доведеність його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні.
Окрім цього, наголошувати про неточність у назві огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 почав тільки під час судового провадження, та не зазначав про вказане під час складання протоколу, що на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про обраний ним спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності. 
Крім того, в спростування доводів ОСОБА_1 під час судового засідання суду апеляційної інстанції його тверджень відносно того, що протокол складався у його відсутність та того, що він підписав протокол вже у відділку поліції 9 листопада 2019 року, об 11 годині 37 хвилин, як він і вказав у протоколі, суд апеляційної інстанції зазначає, що при перегляді відеоматеріалів фіксації обставин події правопорушення, від 9 листопада 2019 року, вбачається, що від отримання копії акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписання протоколу про адміністративне правопорушення, а так само, і від отримання тимчасового посвідчення водія, ОСОБА_1 відмовився. 
У той же час, з пояснень ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції встановлено, що зранку 9 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до патрульної поліції для отримання тимчасового посвідчення керування транспортними засобами і під час отримання такого посвідчення він також отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення про, що він зробив відмітку у протоколі про отриманні ним цих документів о 11 годині 37 хвилині 9 листопада 2019 року. 
Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП щодо його змісту, так як в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, вказані свідки події, ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу невідповідності протоколу вимогам закону.
Суд апеляційної інстанції критично оцінює мотиви ОСОБА_1 з приводу тверджень апеляційної скарги щодо невірно зазначеного часу вчинення правопорушення у протоколі, так як вказана обставина спростовується матеріалами справи.
Судом апеляційної інстанції з відеоматеріалів справи встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 керував транспортним засобом 9 листопада 2019 року, о 02 год. 28 хв., а оскільки він з`ясовував взаємостосунки з працівниками поліції з приводу їх вимоги пройти ним обстеження на стан сп`яніння, то це призвело до настання часу - 02 год. 55 хв., який, на думку суду апеляційної інстанції, і є часом вчинення ОСОБА_1 правопорушення який обґрунтовано відображений у протоколі про адміністративне правопорушення, як час вчинення правопорушення.    
На думку суду апеляційної інстанції, не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1 та захисника Осмоловського В.А. відносно того, що свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не були присутні під час оформлення протоколу, оскільки п. 6 розділу ІІ Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» свідки зобов`язані бути присутніми під час огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не під час оформлення протоколу. 
За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного м. Суми, від 9 грудня 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Олійник В. Б.