РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2020 року
м. Рівне
Справа № 569/11208/18
Провадження № 22-ц/4815/205/20
Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Кучина Н.Г.
Рішення ухвалене в м. Рівне 
Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначено 
Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В., 
судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, 
В С Т А Н О В И В :
У червні 2018 року, ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та зменшивши позовні вимоги, просить суд, стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь  164 560,00 грн. грошової компенсації, як 1/2 частки вартості автомобілів марки Volkswagen Jetta, 2008 року випуску та SKODA FABIA Хетчбек-В, 2011 року випуску, які являлися їх спільною сумісною власністю та були відчуженні відповідачкою ОСОБА_1 без його на те згоди. Крім того, просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь усі понесені ним судові витрати пов`язані з розглядом даної справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 грн.
Позов мотивує тим, що 03 вересня 2004 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2017 року шлюб між ними було розірвано. 
За час шлюбу, а саме в березні 2016 року, сторонами у справі, спільно був придбаний автомобіль Volkswagen Jetta, 2008 року випуску, який був зареєстрований на відповідачку, державний номерний знак НОМЕР_1 . Також за час шлюбу, сторонами було придбано ще один автомобіль марки SKODA FABIA Хетчбек-В, 2011 року випуску, який 28.04.2016 року також був зареєстрований на відповідачку, державний номерний знак НОМЕР_2 .
08 лютого 2017 року, в той час, коли позивач перебував на заробітках в республіці Польща, відповідач ОСОБА_1 , ще перебуваючи з ним в офіційних шлюбних відносинах, самовільно, без його на те згоди продала зазначений автомобіль Volkswagen Jetta, 2008 року випуску невідомій особі, а кошти виручені від продажу автомобіля присвоїла особисто собі. Під час чергового від`їзду позивача за кордон, відповідачка 30.05.2017 року, через ТзОВ «М.В.Л. Груп» ( комісіонера), самостійно, без згоди позивача, також продала і зазначений вище автомобіль SKODA FABIA Хетчбек-В, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .
На той час відповідач вже звернулася до суду з позовом до позивача про розлучення, а тому виручені за продаж автомобіля кошти також привласнила особисто собі.
На будь-які вимоги позивача про повернення частини коштів з продажу зазначених автомобілів, відповідачка категорично відмовляла позивачу, відтак, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 164 560,00 грн грошової компенсації, як 1/2 частки вартості автомобілів марки "Фольксваген Джетта" 2008 року випуску та " Шкода Фабіа" Хетчбек, 2011 року випуску.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1645,00 грн сплаченого судового збору та 13000,00 грн понесених витрат на правничу допомогу.
У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується із вказаним рішенням суду з підстав його необґрунтованості та незаконності.
Вказує, що наведені в рішенні суду першої інстанції мотиви з приводу перебування автомобілів у них з позивачем на праві спільної сумісної власності є необґрунтованими.
Вважає, що під час розгляду справи було доведено обставини щодо набуття вищезазначених автомобілів за рахунок її особистих грошових коштів, а відповідно і було спростовано презумпцію спільності права власності на них. Придбання вищезазначених автомобілів відбулось за рахунок грошових коштів отриманих від продажу автомобіля "OPEL VIVARO" який, в свою чергу, був придбаний за межами території України її матір`ю, тобто за її особисті кошти, а не за спільні грошові кошти подружжя. Про дані обставини свідчать відповідні докази, які долучені до матеріалів справи, а також підтверджені показаннями свідків.
Також вказує, що судом першої інстанції не було враховано і обставин, щодо придбання автомобілів "Volkswagen Jetta" та "SKODA FABIA" відбулось за короткий період часу від дати продажу автомобіля "OPEL VIVARO" 22 квітня 2016 року і вже 28 квітня 2016 року нею було придбано автомобіль "SKODA FABIA", тобто через шість днів. Автомобіль "Volkswagen Jetta" нею було придбано 11 червня 2016 року, тобто через півтора місяці після продажу автомобіля "OPEL VIVARO". Таким чином, вважає, що нею було доведено факт придбання автомобілів, компенсацію вартості 1/2 частини за які стягнуто з неї на підставі рішення суду, за її особисті грошові кошти.
Вказує, що про відчуження транспортних засобів має свідчити належні та допустимі докази, такі як договори купівлі-продажу чи інші цивільно-правові угоди, які в розпорядження суду позивачем не надано. Також не надано суду і доказів про отримання нею грошових коштів від продажу автомобілів, їх розмір, які суд безпідставно визнав такими, що використані нею не в інтересах сім`ї.
Крім того вважає, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто грошові кошти в сумі 13000,00 гривень понесених витрат на правничу допомогу, оскільки законних підстав для їх стягнення не існувало. Позовна заява не містить відповідного попереднього розрахунку суми судових витрат, а відповідно і суд не мав законних підстав для стягнення судових витрат у зазначеному в рішенні розмірі.
Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, про відмову в задоволенні позову.
Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з ч.13 ст.7, ч.1ст.274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.
За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з таких підстав.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що кошти отримані відповідачкою з продажу автомобілів, які були придбані під час шлюбу, стягнув з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 164 560,00 грн. грошової компенсації, як 1/2 частки вартості автомобілів "Фольксваген Джетта" та " Шкода Фабіа".
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Судом установлено, що 03 вересня 2004 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 11.07.2017 року.
Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобілі: "Volkswagen Jetta", 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та "SKODA FABIA" Хетчбек-В, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , які були зареєстровані на відповідачку. 
ОСОБА_1 , ще перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2 та без його на те письмової згоди, як то передбачено ч.3 ст.65 СК України, 08 лютого 2017 року у власних інтересах, а не сім`ї, продала автомобіль Volkswagen Jetta, 2008 року випуску та 30 травня 2017 року продала автомобіль SKODA FABIA Хетчбек-В, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Факт придбання та відчуження транспортних засобів відповідачем підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області № 31/17-4454 від 17.12.2018 р., яка знаходиться в матеріалах справи.
Згідно висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС № 3.3.Т-48/19 від 04.06.2019 середня ринкова ціна автомобіля Volkswagen Jetta, 2008 року випуску на даний час, становить 169 820,00 грн. та автомобіля SKODA FABIA Хетчбек-В, 2011 року випуску - 159 300,00 грн. (1/2 їх вартості = 164 560,00 грн.)
Відповідно до ст. 61,63,65,68 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном за взаємною згодою і розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. 
Як випливає зі змісту ст.70 СК України та ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Згідно п. 30 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.
У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Аналогічні за змістом правові позиції викладені в Постановах ВСУ у справах №6-1109цс15 від 16.12.2015 року, №6-37цс13 від 15.05.2013 року та у справі № 726/2165/15-ц (постанова від 21.03.2018 р.).
Суд першої інстанції вірно зазначив, що кошти, отримані від продажу транспортних засобів, ОСОБА_1 належать сторонам на праві спільної сумісної власності та є рівними і кожна зі сторін має рівні права на них.
Отже, місцевий суд встановивши, що без письмової згоди позивача ОСОБА_2 , відповідачка ОСОБА_1 відчужила спільне сумісне майно у власних інтересах, а не в інтересах сім`ї, дійшов обґрунтованого висновку про наявність порушеного права та необхідність його судового захисту і задовольнив позов про стягнення з неї Ѕ частини вартості проданих нею авто на користь позивача.
Також місцевий суд дав належну оцінку факту придбання сторонами в шлюбі автомобіля OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 та його статусу, як спільному сумісному майну подружжя, вірно зазначивши, що належних та допустимих доказів дарування коштів на його придбання, чи самого автомобіля особисто відповідачці ОСОБА_1 – немає, обгрунтовано не взявши до уваги показання свідка ОСОБА_3 про надання нею коштів для своєї доньки для придбання автомобіля.
Зазначене спростовує твердження ОСОБА_1 про придбання спірних автомобілів Volkswagen Jetta та SKODA FABIA за власні кошти отримані від продажу автомобіля OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 .
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди із ухваленим у справі судовим рішенням.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.
Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.
Що стосується стягнення судових витрат в сумі 13000,00 гривень понесених на правничу допомогу позивачем, то їх розмір підтверджений, а незазначення в позові орієнтовної суми судових витрат, які збільшились відповідно до кількості проведених судових засідань не є підставою для відмови в їх стягненні (а.с.183-184).
Понесені апелянтом судові витрати колегія суддів не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення (а.с.206). 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
       Повний текст постанови складений 06 лютого 2020 року.

Головуючий:                                                                                 С.В. Боймиструк
Судді:                                                                                             С.О. Гордійчук 
С.С. Шимків