Постанова
Іменем України
12 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-367-07
провадження № 61-14180св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Кузнєцова В. О.,
суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Спілка власників паїв села Васьківці Ізяславського району Хмельницької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря»,
особа, яка не брала участі у справі, щодо прав і обов`язків якої ухвалено рішення - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2007 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовомдо Спілки власників паїв села Васьківці Ізяславського району Хмельницької області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» (далі - ТОВ «Зоря») про виділ у рахунок паю рухомого та нерухомого майна.
Позов мотивований тим, що позивач є власником майнових паїв як колишній член колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» на суму               333 200,00 грн, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай. У зв`язку з розпаюванням постало питання відокремлення частки позивача та виділу її в натурі.
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Ізяславського районного суду від 29 березня 2007 року позов ОСОБА_1 до Спілки власників паїв с. Васьківці Ізяславського району Хмельницької області, ТОВ «Зоря» про виділення майнового паюзадоволено. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заявлені позовні вимоги є законними та підтверджені письмовими доказами, дослідженими судом.
ОСОБА_2 як особа, яка не брала участі у справі, про права і обов`язки якої вирішено питання у рішенні суду першої інстанції, оскаржила зазначене рішення в апеляційному поряду.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року прийнято відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на рішення Ізяславського районного суду від 29 березня 2007 року та закрито апеляційне провадження у справі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
23 липня 2019 року  ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року, в якій просила суд касаційної інстанції скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховним Судом ухвалою від 05 серпня 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_2 .
Верховним Судом ухвалою від 28 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не писала заяву про відмову від своєї апеляційної скарги, це зроблено від її імені невідомими їй особами. 
ОСОБА_2 звернулася з заявою до прокуратури про вчинення злочину цими діями. 
Вирішення питання про прийняття відмови від позову мало бути здійснено у судовому засіданні, проте суд вирішив його без виклику учасників справи. 
У разі дотримання належного порядку вирішення питання про прийняття відмови від позову, суд мав викликати учасників справи, внаслідок чого ОСОБА_2 довідалася про відповідну заяву та могла повідомити суд про те, що її не подавала, а підпис на відповідній заяві підроблено. 
Отже, апеляційним судом порушено право ОСОБА_2 на вільний доступ до суду.
Також ОСОБА_2 посилається на свою заяву, копія якої долучена до матеріалів справи, підпис на якій 19 липня 2019 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області Макарчук Л. В. У цій заяві ОСОБА_2 повідомляє Хмельницький апеляційний суд про те, що їй стало відомо, що від її імені подана заява про відмову від апеляційної скарги, яку вона не подавала.
Позиції інших учасників 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якій просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін. 
Відзив мотивований тим, що, на думку позивача, апеляційний суд встановив особисте подання ОСОБА_2 заяви про відмову від апеляційної скарги. 
ОСОБА_2 вводить суд в оману з приводу звернення до прокуратури з заявою про злочин з приводу подання від її імені заяви про відмову від апеляційної скарги, адже доказів такого звернення нею не надано. 
Заява ОСОБА_2 , адресована апеляційному суду, про те, що вона не відмовлялася від апеляційної скарги, зроблена вже після того, як апеляційний суд прийняв її відмову від апеляційної скарги, тому немає значення. Крім того, ОСОБА_2 не зазначає у цій заяві від якої саме апеляційної скарги вона не відмовлялася. 
Касаційна скарга підписана представником ОСОБА_2 і не підписана особисто нею, що ставить під сумнів відповідність подання касаційної скарги волі ОСОБА_2 
ОСОБА_2 безпідставно оспорює рішення суду першої інстанції, зловживаючи процесуальними правами, заважаючи позивачу реалізовувати свої права щодо майна, право власності на яке визнано за ним рішенням суду, а також оформлювати право на земельну ділянку для обслуговування отриманого на підставі рішення суду нерухомого майна, оскільки апеляційний суд зупинив дію рішення суду першої інстанції до вирішення апеляційної скарги. 
Апеляційний суд не порушив порядок прийняття відмови від апеляційної скарги, оскільки відповідна заява може бути розглянута не лише в судовому засіданні. 
У письмових поясненнях, наданих позивачем ОСОБА_1 щодо касаційної скарги, зауважується на тому, що представник ОСОБА_2 не зазначив на звороті ордера, оригінал якого долучено до касаційної скарги, про відсутність обмежень своїх повноважень. 
Також зауважується на незастосування статті 244 ЦПК України, на яку посилається у касаційній скарзі представник ОСОБА_2 , оскільки вона стосується виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення за результатами судового розгляду, отже не поширюється на вирішення питання про прийняття відмови від апеляційної скарги, що може бути розглянута і без судового засідання.  
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.  
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Доводи касаційної скарги про порушення норм процесуального права під час вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги, є обґрунтованими.
12 липня 2019 року Хмельницьким апеляційним судом ухвалою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізяславського районного суду від 29 березня 2007 року, зупинено дію оскаржуваного рішення на час апеляційного провадження, надано строк подання відзиву на апеляційну скаргу до 30 липня 2019 року.
18 липня 2019 року засобами поштового зв`язку до апеляційного суду надійшла заява про відмову від апеляційної скарги від імені ОСОБА_2 , датована 15 липня 2019 року. У цій заяві зазначено, що ОСОБА_2 відмовляється від апеляційної скарги в даній справі. 
Оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена без виклику учасників справи 18 липня 2019 року.
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1. пункту 3 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті                 6 Конвенції про захист прав людини і охоронюваних законом інтересів, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (§ 53 рішення від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України), заява № 15123/03).
Згідно зі статтею 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається. 
Відповідно до пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Ураховуючи наведені норми процесуального права, апеляційний суд відповідно до пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України мав роз`яснити, передбачені частиною п`ятою статті 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги. 
Разом з цим, заява про відмову від апеляційної скарги розглядалась апеляційним судом без виклику учасників справи, наслідки відмови від апеляційної скарги     ОСОБА_2 роз`яснено не було.
Крім того, вирішуючи питання закриття провадження у справі у зв`язку з надходженням заяви про відмову від апеляційної скарги, апеляційний суд не врахував, що така заява надійшла засобами поштового зв`язку, та не вчинив дій, спрямованих на перевірку того, чи подана дана заява саме тією особою, яка подала апеляційну скаргу.
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначені обставини та норми процесуального права не врахував та дійшов передчасного висновку про закриття апеляційного провадження.
Доводи відзиву позивача щодо встановлення апеляційним судом факту подання зазначеної заяви особисто ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи. 
Доводи відзиву позивача щодо того, що касаційна скарга не відображає дійсних намірів ОСОБА_2 , оскільки подана представником ОСОБА_2 і ОСОБА_2 її не підписувала, суперечать нормам процесуального права.
Відповідно до частин першої і другої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
За наведених обставин ухвала апеляційного суду не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює рішення та не ухвалює нове рішення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 141, 400, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий 	В. О. Кузнєцов  	
Судді:	В. С. Жданова   В. М. Ігнатенко   С. О. Карпенко    М. Ю. Тітов