ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1350/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: судді-доповідача  Білак С.В.,
                               суддів:  Малиш Н.І., Шальєвої В.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року в адміністративній справі № 340/1350/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Сагун А.В., рішення прийнято в порядку письмового провадження 11 вересня 2019 року) за позовом ОСОБА_1      до  Кіровоградської  митниці ДФС    про  визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Кіровоградської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС від 09.04.2019 року про коригування митної вартості товарів №UА901020/2019/000155/2.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач незаконно прийняв рішення від 09.04.2019 року №UА901020/2019/000155/2 про коригування митної вартості транспортного засобу марки NISSAN модель JUKE, 2014 року виготовлення, кузов НОМЕР_1 , який був ним придбаний за ціною 3000 доларів США, ввезений на митну територію України та заявлений ним 05.04.2019 року по митній декларації № UA901020/2019/000783 в режимі імпорту, із застосуванням основного методу визначення вартості товару, тобто визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту). Відповідачем винесене рішення про коригування митної вартості №UA901020/2019/000155/2, в результаті чого митна вартість вказаного транспортного засобу протиправно збільшена до 11525 доларів США. Позивач зазначає, що вказаний автомобіль зазнав зіткнення або був залучений в інший нещасний випадок настільки, що витрати на ремонт перевищили 25% від його ринкової, вартості, внаслідок чого, даний транспортний засіб був списаний та проданий Компанією прогресивного страхування округу Джосон, штату Північна Кароліна. В подальшому даний автомобіль був придбаний ним за ціною 3000 доларів США у громадянки Грузії ОСОБА_3 . Разом з тим, відповідачем здійснено коригування митної вартості автомобіля на підставі ст. 64 Митного кодексу України, за резервним методом та визначено митну вартість автомобіля у розмірі 11525 доларів США. Вважає, що рішення відповідача прийнято на припущеннях і узагальненнях та не відповідає вимогам ст.ст. 54,55, 58, 64 Митного кодексу України.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Кіровоградської митниці ДФС від 09.04.2019 року про коригування митної вартості товарів №UА901020/2019/000155/2. Стягнуто на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.). Стягнуто на користь позивача судові витрати на оплату професійної правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби у розмірі 4000 грн. (чотири тисячі грн.).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу,    в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідність обставинам, які суд помилково вважає встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що при здійсненні митного оформлення так і при винесенні рішення про коригування митної вартості позивачем не було надано будь-яких документів, які б містили відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що під час здійснення Кіровоградською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості ТЗ декларантом разом з митною декларацією № UA901020/2019/000783 від 05.04.2019 року надані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд прийшов до висновку, що відповідачем, в оскаржуваному рішенні №UА901020/2019/000155/2, протиправно визначена вартість автомобіля визначена у розмірі 11525 доларів США на підставі ст. 64 МК України за резервним методом № 6.
Відповідачем не доведено неможливість застосування попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару. Загальні посилання на норми МК України, зроблені в оскаржуваному рішенні, не конкретизують підстави щодо незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, що в свою чергу не може вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.
Колегія суддів вважає  висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 18.03.2019 року позивачем придбано в Грузії у ОСОБА_3 транспортний засіб марки NISSAN модель JUKE, 2014 року виготовлення, кузов   НОМЕР_1 , бувший у використанні відповідно до договору щодо передачі права власності механічного транспортного засобу. Вартість транспортного засобу згідно вказаного договору становить 3000 доларів США. Відповідно до п. 4.2.1 договору «відчужувач зобов`язаний передати набувачу предмет угоди зразу після утримання вартості предмета угоди» (а.с. 45-46).
05.04.2019 року позивачем подано митну декларацію № UA901020/2019/000783, в якій зазначений товар - транспортний засіб марки NISSAN модель JUKE, 2014 року виготовлення, кузов НОМЕР_1 , бувший у використанні, вартість якого становить 3000 доларів США, та застосований основний - 1 метод визначення вартості товару (а.с. 43). 
У цій же декларації вказано, що автомобіль оновлений після ДТП, наявні пошкодження лакофарбового покриття по кузову т/з, забруднено салон (а.с. 43, зворотній бік).
До митної декларації позивачем надано копії: попередньої митної декларації UA901020/2019/000733; свідоцтво про списання транспортного засобу (а.с.14-16); договору від 18.03.2019 року; технічних характеристик транспортного засобу; брокерського договору (а.с.43).
08.04.2019 року посадова особа відповідача, в зв`язку із спрацюванням автоматичної системи аналізу та управлінням ризиків, а саме при перевірці ризиків на даний товар в ЦБД встановила, що заявлені ціни по ВМД нижчі за ціни на ідентичні та подібні товари, направила декларанту запит, в якому було повідомлено, що у відповідності до статті 368 МКУ, декларанту необхідно було надати товарний чек (квитанцію, інший еквівалентного по змісту документу, який підтверджує сплачену за товар суму), а згідно частини 6 статті 53 МКУ, для обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару, - про можливість надати за власним бажанням додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, наприклад: - митну декларацію країни відправлення або її копію; - висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару;- документи про страхову вартість автомобілю; - відомості про вартість автомобіля та/або ідентичних та/або подібних транспортних засобів з Інтернет - джерел. Також декларант був ознайомлений, що у відповідності до частини 4 статті 57 МКУ в рамках процедури консультування митниця та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Декларант був повідомлений, що відповідно до положень статті 254 МКУ, з метою перевірки заявлених у поданій в МД відомостей, необхідно надати переклади на українську мову документів, які містять відомості про вартість товару.
Позивач зазначив, що на підтвердження заявленої митної вартості товару надав договір купівлі №1557157 від 18.02.2019 року, інших документів надати не має можливості (а.с.42).
За результатами розгляду поданої позивачем митної декларації від 05.04.2019 року №UA901020/2019/000783 та доданих до неї документів, відповідач відмовив у митному оформленні товарів та прийняв рішення від 09.04.2019 року про коригування митної вартості товарів №UА901020/2019/000155/2, яким вартість автомобіля визначена у розмірі 11525 доларів США на підставі ст. 64 МК України - за резервним методом № 6, з огляду на ст. 368 МКУ.
У п. 33 оскаржуваного рішення зазначено: "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості. Документи, надані до митного оформлення, статті 49-64, 368 Митного кодексу України, інформація яка міститься в ПІК "Інформаційно - пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України" бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи, наказ Міністерства фінансів України від 24.05.12 року № 598 «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів», «Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 року № 689, інформаційна система в мережі Інтернет - електронний довідник SCHWACKE, autoaucttions та NADAguides. Враховуючи згенеровані АСАУР ФМК, згідно з положенням п. 2 частини 2  статті 55 МКУ, керуючись заходами передбаченими Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 року № 689, проведено перевірку рівня митної вартості товару як з використанням ПІК ЄАІС ДФС, та    інформаційних електронних довідників SCHWACKE, autoaucttions та NADAguides (  відповідно доданих наведених в свідоцтві про списання транспортного засобу та інших поданих до м/о документів, зокрема щодо дати виготовлення та введення в експлуатацію автомобіля).
Згідно ПІК ЄАІС ДФС цінову інформацію про ідентичні та подібні товари в розумінні ст. 59, 60 та з урахуванням положень ст. 61 МКУ  у максимально наближений до дати експорту товару в Україну термін не виявлено. Згідно інформаційних електронних довідників SCHWACKE, autoaucttions та NADAguides встановлено, що відповідно до заявлених та документально підтверджених техніко-комерційних характеристик, ринкова вартість транспортного засобу вища, ніж заявлена митна вартість товару. Наявна в митниці інформація з електронних довідників, про ринкову вартість автомобіля, призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом. В зв`язку з вищевикладеним, у відповідності до  статті 368 МКУ, декларанту було повідомлено про необхідність надання товарного чеку (квитанції, іншого еквівалентного по змісту документу, який підтверджує сплачену за товар суму), а згідно частини 6 статті 53 МКУ, для обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару, - про можливість надати за власним бажанням додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, наприклад:  - митну декларацію країни відправленню або її копію; - висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару; - документи про страхову вартість автомобілю; - відомості про вартість автомобілю та/або ідентичних та/або подібних транспортних засобів з Інтернет - джерел.
Також декларант був ознайомлений, що у відповідності до частини 4 статті 57 МКУ в рамках процедури консультування митниця та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Декларант був повідомлений, що відповідно до положень статті 254 МКУ, з метою перевірки заявлених у поданій в МД відомостей, необхідно надати переклади на українську мову документів, які містять відомості про вартість товару.
Декларант відмовився від надання будь-яких додаткових документів 08.04.2019 року. Декларант на підтвердження заявленої митної вартості автомобіля 09.04.2019 року надав переклад свідоцтва про списання транспортного засобу та роздруківки з сайту auction auto «авто с пробегом из США в Бишкеке и Кыргыстане» по автомобілю та ціні  (без зазначення будь якої інформації про фізичний стан та пошкодження та дату першої реєстрації).
Враховуючи вищевикладене, зокрема інформацію вищезазначену згідно інтернет джерел SCHWACKE, autoaucttions та NADAguides про ринкову вартість автомобілю із даними техніко-комерційними характеристиками, що призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості заявленої декларантом, у відповідності до п. 2 частини 2 статті 55 МКУ виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про вартість товару, зазначену в МД , в зв`язку з чим метод визначення вартості за заявою декларанта, не може бути застосований. Цінову інформацію про ідентичні та подібні товари в розумінні ст. 59, 60 та з урахуванням положень ст. 61 МКУ у максимально наближений до дати експорту товару в Україну термін як у митниці, так декларанта, не виявлено. Для визначення митної вартості товару за МВВ згідно ст. 62 та 63 МКУ необхідна інформація як у митниці, так і у декларанта, відсутня. У відповідності до положень ст. 54, 55 МКУ та враховуючи встановлену ст. 57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно статті 64 МКУ резервним методом на рівні 11525,00 дол. США. За основу визначення митної вартості взято інформацію про ринкову вартість автомобіля з інтернет джерела - електронного довідника NADAguides, відповідно до даних наведених в технічному паспорті транспортного засобу та інших наданих до м/о документів. Процедура консультування між митницею і декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару відповідно до вимог МКУ проведено з урахуванням вимог ч 4 ст. 57, ч. 1 ст. 56 МКУ щодо додержання конфіденційності інформації. В ході консультації декларантом не надано додаткову цінову інформацію" (а.с.41 , зворотній бік).
Відповідачем в обґрунтування законності оскаржуваного рішення надано інформація з Інтернет джерел autoaucttions, відповідно до якої заявлений до митного оформлення транспортний засіб було реалізовано на аукціоні за 5 200 дол. США (а.с. 60-66); Інтернет джерел NADAguides, відповідно до якої вартість схожого за технічними характеристиками автомобіля складає 11525,00 дол. США (а.с.52); Інтернет джерел SCHWACKE (а.с.50-52).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів визначаються Митним кодексом України.
Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно з частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частина 4 статті 58 МК України вказує, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5  статті 58 МК України).
За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує те, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4  статті 57 МК України).
Так, фактично, підставою для винесення спірного рішення стало не надання позивачем при здійсненні митного оформлення так і при винесенні рішення про коригування митної вартості будь-яких документів, які б містили відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль.
За приписами пп. 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 року № 885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (далі  Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395.
Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nada" тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів, враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, об`єму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного стану, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.
Згідно з пунктом 10 Додатку 8 до Методики періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (Eurotax, Швейцарія) рекомендований для використання при проведенні товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.
Отже, враховуючи те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують митну вартість товару, відповідачем правомірно та відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства для визначення такої вартості використано періодичний довідник "SuperSCHWACKE".
За таких обставин суд приходить до висновку, що посадовими особами Кіровоградської митниці ДФС у повній мірі реалізовані повноваження, регламентовані статтями 53, 54, 55, 57 Митного кодексу України, в частині проведення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості, обґрунтованості підстав для витребовування додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості імпортованого товару.
Зазначені обставини судом першої інстанції не враховано, що призвело до неправильного вирішення справи.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції  неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи; не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи; судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року - задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року в адміністративній справі № 340/1350/19 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування рішення - скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено відповідно до ст.243 КАС України.

             Суддя-доповідач                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва