Постанова
Іменем України
 
12 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/3313/19
провадження № 61-11236св19
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Юган Галина Іванівна,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 року у складі колегії суддів: Бондаренко Н. В., Ковальчук Н. М.,Шимківа С. С.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог
19 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юган Г. І.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько                    ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно.
Позивачу стало відомо, що його батьком складено заповіт, за яким усе його майно заповідано  ОСОБА_2 - дочці заповідача та зведеній сестрі позивача.
Позивач вважає, що зазначений заповіт слід визнати недійсним оскільки на момент його складення ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дій і не керував ними. Заповіт складений під тиском і впливом сильнодіючих медичних препаратів, порушує права позивача як законного спадкоємця свого батька.
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Юган Г. І. вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням по даній справі.
Заява мотивована тим, що до винесення рішення у справі спадкове майно може перейти у повне володіння та розпорядження відповідача і в подальшому буде відчужене третім особам, що зробить розгляд даного спору неможливим.
Короткий зміст судових рішень 
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Юган Г. І. вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 щодо спадкового майна ОСОБА_3 до набрання законної сили рішення по даній справі.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що такий спосіб забезпечення позову відповідає обставинам справи та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року скасована, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що із змісту позовної заяви та характеру вимог вбачається, що позивач не ставив на розгляд суду жодної з вимог, рішення за якими, у разі їх задоволення, без вжиття зазначених заходів забезпечення позову, було б неможливо чи складно виконати, адже визнання недійсним заповіту не є майновою вимогою і для її виконання компетентними органами, у разі задоволення позову, достатнім є лише судове рішення, що набрало законної сили. Таким чином, вжиті судом заходи не є адекватними заявленим вимогам, не перебувають у зв`язку з предметом позовних вимог, а тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову були відсутніми.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
07 червня 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 року, в якій просив скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 року та залишити в силі ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційна скарга мотивована тим, що свідоцтво про спадщину може бути видано нотаріусом у будь-який момент, що дозволить відповідачу розпорядитися спадковим майном і ускладнить виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову. Ці обставини свідчили про необхідність забезпечення позову, що правильно врахував суд першої інстанції і не врахував суд апеляційної інстанції. 
Обраний судом першої інстанції захід забезпечення позову відповідає змісту позовних вимог. Невжиття такого заходу забезпечення позову буде перешкоджати позивачу ефективно захищати свої права. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретних випадків. 
Тому апеляційний суд помилково скасував законну та обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції.
Позиції інших учасників 
У серпні 2019 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якій просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Відзив мотивований тим, що позивач не надав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Юган Г. І., що підтверджує позовна заява та додатки до неї. Ця нотаріус не посвідчувала заповіт батька відповідача. 
До заяви про забезпечення позову було долучено оголошення про нібито продаж жилого будинку АДРЕСА_1 , однак відповідно до позовної заяви, в даному будинку проживає сам  позивач, тому це оголошення розмістив сам позивач. Крім того, цей будинок зареєстрований не на ім`я батька відповідача, а на ОСОБА_4 , що підтверджується долученою до відзиву копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В ухвалі про забезпечення позову суд першої інстанції не навів обставин, які б вказували на те, що є необхідність для вжиття заходів забезпечення позову, а також не вирішено питання про зустрічне забезпечення позову. 
Суд першої інстанції зробив висновки, виходячи з припущень, що між сторонами наявний спір з приводу недійсності заповіту на ім`я відповідача, посвідчений приватним нотаріусом Юган Г. І., та є підстави для забезпечення позову.
Відповідач повідомляє, що її батько склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Василютою Л. А., за яким він заповів усе своє майно відповідачу, а сина - позивача по справі, спадщини позбавив. Зазначені обставини підтверджує копія заповіту, долучена до цього відзиву.
У серпні 2019 року приватний нотаріус Юган Г. І. надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якій просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Відзив мотивований тим, що нею не посвідчувався заповіт ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10 вересня 2018 року за номером 53241766, долученою до відзиву. Це спростовує доводи касаційної скарги про те, що вжитий судом першої інстанції захід забезпечення позову відповідав змісту позовних вимог. 
Відповідно до пункту 4.13 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Тому у спадкових справах немає необхідності в судовій забороні згідно із статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо вчинення дій з приводу видачі свідоцтва про права на спадщину. 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно зі статтею 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, до яких, зокрема, належить заборона вчиняти певні дії.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Вживаючи заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Юган Г. І. вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 щодо спадкового майна ОСОБА_3 до набрання законної сили рішення по даній справі, суд першої інстанції не оцінив обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не  врахував доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, не пересвідчився, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. 
Позивач, заявивши позов про визнання недійсним заподіту, не надав суду докази на підтвердження його посвідчення приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юган Г. І., чому суд першої інстанції не дав належної оцінки в порушення зазначених норм процесуального права, заборонивши даному нотаріусу видавати відповідачу свідоцтво про право на спадщину.
В ухвалі суду першої інстанції про заборону видавати відповідачу свідоцтво про право на спадщину окрім посилань на загальні норми процесуального права про забезпечення позову, не міститься мотивів співмірності застосованих заходів із предметом позову, підтверджену доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного зазначеного виду забезпечення позову, підстав обмеження прав та інтересів суб`єктів правовідносин. 
Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створять перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. 
За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову не відповідала вимогам законності та обґрунтованості.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Судом апеляційної інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи та вирішено питання щодо забезпечення позову із застосуванням норми процесуального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:	В. М. Ігнатенко   В. С. Жданова   	
 	В. О. Кузнєцов