ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2531/20 Справа № 201/1329/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лейтц Інструменти Україна» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лейтц Інструменти Україна» до ОСОБА_1 (третя особа – ОСОБА_2 ) про стягнення грошових коштів,-

                                В С Т А Н О В И Л А:
       
       У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (третя особа – ОСОБА_2 ) про стягнення грошових коштів.
       27 листопада 2019 року, до суду першої інстанції від представника позивача – Сидоренко В.А. (діє на підставі ордеру № 132000 від 01 лютого 2019 року та договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2018 року), надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 211).
       Представник відповідача ОСОБА_3 Т ОСОБА_4 В ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_2 – ОСОБА_5 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12 квітня 2019 року та ордеру від 12 квітня 2019 року), 28 листопада 2019 року надав суду заяву, в якій просив розгляд заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду проводити за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 216).
       Крім того, представник відповідача та третьої особи ОСОБА_5 , 28 листопада 2019 року, надав заяви про розподіл судових витрат (а.с. 218-220, 226-228), в яких просив здійснити компенсацію судових витрат відповідача, яка складає 11 676 грн, з яких сума гонорару адвокату 11 500 грн та вартість поштових відправлень позивачу та витрати на роздруківку у розмірі 176 грн та здійснити компенсацію судових витрат третьої особи у розмірі 15 120 грн, з яких сума гонорару адвокату складає 15 000 грн та вартість поштових відправлень позивачу у розмірі 120 грн, які представник відповідача та третьої особи просив стягнути з позивача.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2019 року позовну заяву ТОВ «Лейтц Інструменти Україна» до ОСОБА_1 (третя особа – ОСОБА_2 ) про стягнення грошових коштів – залишено без розгляду.
       Стягнуто з ТОВ «Лейтц Інструменти Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 грн.
       Стягнути з ТОВ «Лейтц Інструменти Україна» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
       Не погодившись з вказаною ухвалою, ТОВ «Лейтц Інструменти Україна» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с.241-249).
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
       Згідно частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
       Частиною 6 статті 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
       Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.        
       Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
       Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
       1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
       2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
       1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
       2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
       3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
       4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
       Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
       При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
       Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
       Як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції поштою 27 листопада 2019 року від представника позивача – Сидоренко В.А. (діє на підставі ордеру № 132000 від 01 лютого 2019 року та договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2018 року), надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 211).
       Представник відповідача ОСОБА_3 Т ОСОБА_4 В ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_2 – ОСОБА_5 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12 квітня 2019 року та ордеру від 12 квітня 2019 року), 28 листопада 2019 року надав суду заяву, в якій просив розгляд заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду проводити за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 216).
       Крім того, представник відповідача та третьої особи ОСОБА_5 28 листопада 2019 року надав заяви про розподіл судових витрат (а.с. 218-220, 226-228), в яких просив здійснити компенсацію судових витрат відповідача, яка складає 11 676 грн, з яких сума гонорару адвокату 11 500 грн та вартість поштових відправлень позивачу та витрати на роздруківку у розмірі 176 грн та здійснити компенсацію судових витрат третьої особи у розмірі 15 120 грн, з яких сума гонорару адвокату складає 15 000 грн та вартість поштових відправлень позивачу у розмірі 120 грн, які представник відповідача та третьої особи просив стягнути з позивача.
       На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано: договори про надання правничої допомоги від від 12 квітня 2019 року, додаткові угоди до договору про надання професійної правничої допомоги від 12 квітня 2019 року, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 12 квітня 2019 року.
       Відповідно до п.4.1. Договорів про надання правової допомоги, розмір гонорару та строк його плати визначається в Додатковій угоді до цього Договору.
       Додатковою угодою до договору про надання професійної правничої допомоги від 12 квітня 2019 року визначена вартість професійної правничої допомоги в розмірі: за складання адвокатського запиту - 500 грн за один запит; складання заяви по суті справи - 4000 грн; складання клопотань, заяв, письмових пояснень до суду — 500 грн/сторінка; гонорар за участь у справі в суді першої інстанції — 5000 грн ( до п`яти судових засідань або прибуття адвоката на призначене судове засідання, якщо воно не відбулося), додатково 1000 грн за кожне наступне судове засідання або прибуття до суду; гонорар за участь у справі в суді апеляційної інстанції — 4000 грн.
       Згідно акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 12 квітня 2019 року, ОСОБА_1 надано послуги у вигляді: складання відзиву на позов - 4000 грн; складання клопотань, заяв, письмових пояснень до суду — 2500 грн ( заява свідка Відповідача (1 сторінка), заява про направлення ухвали про витребування доказів (1 сторінка), заява про розподіл судових витрат ( 3 сторінки); гонорар за участь у справі в суді першої інстанції — 5000 грн. Загальна сума гонорару Адвокатському бюро склала 11 500 грн (а.с.224).
       Згідно акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 12 квітня 2019 року , ОСОБА_2 надано послуги у вигляді: складання пояснень - 4000 грн; складання клопотань, заяв, письмових пояснень до суду — 6000 грн (заява свідка (1 сторінка),клопотання про витребування доказів (7 сторінок), заява про виклик свідка (1 сторінка), заява про розподіл судових витрат ( 3 сторінки); гонорар за участь у справі в суді першої інстанції — 5000 грн. Загальна сума гонорару Адвокатському бюро склала 15 000 грн (а.с.224).
       Задовольняючи вимогу відповідача та третьої особи про стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу, суд не звернув увагу на те, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у стягненні таких витрат стороні.
        Оскільки документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо) не надано, тому підстави для стягнення вказаних витрат відсутні через їх недоведеність.
       За таких обставин доводи апеляційної скарги про недоведеність понесених витрат на правничу допомогу є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи.
       Порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідно до п.3, п.4 ст. 374 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення постанови про відмову у стягненні цих витрат.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лейтц Інструменти Україна» — задовольнити.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2019 року в частині стягнення з ТОВ «Лейтц Інструменти Україна» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу —скасувати.
       В задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу — відмовити.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: