ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року	Львів	Справа № 298/896/19 пров. № А/857/578/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Большакової О.О., Ніколіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2019 року (головуючий суддя: Лютянська М.С., місце ухвалення - смт. Великий Березний) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

встановив:

ОСОБА_1 , 25.06.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 2774/30500/19, винесену в.о. заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В., якою позивача визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого  ч. 3 ст. 470 МК України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.
Обґрунтовує позов тим, що відповідачем не досліджено жодного належного та допустимого доказу на спростування непричетності позивача до вчинення вказаного адміністративного правопорушення. Розглядаючи справу, жодних документів щодо наявності у позивача права власності або користування на спірний транспортний засіб та повноваження ним будь-яких осіб на пред`явлення автомобіля для здійснення митного контролю і митного оформлення не витребовував і не досліджував, всупереч п. п. 7 та 9 Розділу І Правил № 1118. Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3  ст. 470 МК України  відповідачем не доведена. Крім цього, при винесені постанови відповідачем не взято до уваги той факт, що ним вчасно повідомлено Закарпатську митницю про неможливість вивезення транспортного засобу у зв`язку з поломкою. 
Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2019 року позов задоволено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалено із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що жодних документів Закарпатській митниці ДФС, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили позивач не надав під час провадження у справі про порушення митних правил. Крім цього, позивачем не зазначено місцезнаходження транспортного засобу, для того щоб митний орган зміг перевірити зазначені у заяві обставини. Виходячи із наявної у матеріалах справи довідки, виданої ФОП ОСОБА_2 , можна зробити висновок, що поломка автомобіля сталася, внаслідок звичайної експлуатації, що в розрізі положень ст. ст. 95, 192, 460 МК України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за № 1669/21981.
Також, вказує, що ремонт транспортного засобу «HONDA» моделі «CIVIC», реєстраційний номер Словацької Республіки - НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_2 не міг завадити громадянину ОСОБА_1 вивезти цей автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів чи засобів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування тощо), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст. 95 МК України.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 18 червня 2019 року в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В. винесена постанова в справі про порушення митних правил № 2774/30500/19, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого  ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Відповідно до вказаної постанови, 21 травня 2019 року о 12 год 39 хв у зону митного контролю на ділянку  виїзд з території України  м/п  «Малий Березний»  Закарпатської митниці ДФС, заїхав легковий транспортний засіб «HONDA» моделі «CIVIC», реєстраційний номер Словацької Республіки - НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Згідно інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи ДФС України, встановлено, що позивач 19.10.2018 о 09 год 17 хв через митний пост  Малий Березний  Закарпатської митниці ДФС, у режимі  транзит  було ввезено на митну територію України вказнаий транспортний засіб. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив більше ніж на десять діб встановлений ч.1  ст. 95 МК України  строк доставки товару - транспортного засобу. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, позов необхідно задовольнити, оскільки про наявність факту поломки транспортного засобу та неможливості, у зв`язку з цим, його вивезти за межі митної території України, позивачем було повідомлено орган доходів і зборів до закінчення строку транзиту автомобіля, подавши митному органу письмову заяву, отже оскаржувана постанова про порушення митних правил підлягає скасуванню.
З цими висновками суду першої інстанції, не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке. 
Відповідно до  ст. 90 Митного кодексу України  транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Статтею 95 Митного кодексу України  встановлені строки транзитних перевезень, зокрема. Для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Згідно з ч. 1  ст. 381 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин),   громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
Відповідно до ч. 3  ст. 470 Митного кодексу України  перевищення встановленого  ст. 95 цього Кодексу  строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст.  522 Митного кодексу України  передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені  статтями 468,  469,  частинами першою - п`ятою  статті 470,  статтями 474,  475,  477-480,  частинами першою - п`ятою  статті 481,  статтею 485  цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.
Згідно з ч. 1  ст. 467 Митного кодексу України  якщо справи про порушення митних правил відповідно до  статті 522 цього Кодексу  розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями  469,  477 - 481,  485  цього  Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
Слід зазначити, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей. При цьому в положеннях  Митного кодексу України  не міститься визначення триваючого правопорушення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Цей стан продовжується протягом певного терміну і винна особа безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на неї обов`язків.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, (5-денного строку у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці), є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно постанови у справі про порушення митних правил № 2774/30500/19 від 18.06.2019, 21.05.2019 о 12 год 39 хв, в зону митного контролю пункту пропуску «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку «виїзд з України» прибув легковий автомобіль «HONDA» моделі «CIVIC», реєстраційний номер Словацької Республіки - НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . 
У ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 19.10.2018 о 09 год 17 хв через митний пост «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 , ввезено транспортний засіб марки «HONDA» моделі «CIVIC», реєстраційний номер Словацької Республіки - НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 . 
У зв`язку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що основним аргументом не вивезення транспортного засобу, у визначені законом строки, позивач вказує перебування автомобіля марки «HONDA» моделі «CIVIC», реєстраційний номер Словацької Республіки - НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , у несправному стані. Крім цього, позивач вказує, що про факт несправності цього транспортного засобу, повідомив митницю 23.10.2018, звернувшись із заявою.
Однак, суд апеляційної інстанції не бере до уваги вищевказані покликання позивача, з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 192 Митного кодексу України передбачено, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених  частиною третьою статті 469,  статтею 470,  частиною третьою статті 478,  статтею 481  цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268  цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Отже, лише внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, особа може бути звільнена від відповідальності за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.
Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012   № 657 затверджено Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі-Порядок № 657).
Так згідно п. 1 розділу VIII Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили Порядку № 657, положення цього розділу застосовуються у випадках, коли  Кодексом  або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.
У п. 2 розділу VIII Порядку № 657 наведено визначення термінів, зокрема: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;
документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;
обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;
факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.
Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява, яка подається про факт несправності транспортного засобу «HONDA» моделі «CIVIC», реєстраційний номер Словацької Республіки - НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , не може розцінюватися як доказ, який підтверджує факт аварії чи дії обставин непереборної сили, у ході провадження по справі про порушення митних правил, оскільки поломка транспортного засобу, відбулася внаслідок звичайної експлуатації автомобіля, чого позивач не заперечує. Крім цього доказів того, що ремонт цього автомобіля мав місце саме внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, в розумінні п. п. 2, 3, 5 розділу VIII Порядку № 657, позивачем не надано.
Крім цього, ФОП ОСОБА_3 , не є суб`єктом, який наділений правом видавати відповідні документи, що підтверджують наявність аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні п. 5 розділу VIII Порядку № 657.
Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, підстави для застосування відносно ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб відсутні.
Щодо покликання позивача на те, що відповідач не довів що 19.10.2018 саме ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб «HONDA» моделі «CIVIC», реєстраційний номер Словацької Республіки - НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними. Оскільки, вказані твердження позивача спростовуються заявою ОСОБА_1 , поданою митному органу від 23.10.2018, в якій він сам повідомляє  про неможливість своєчасно вивезти за межі території України, ввезеного ним 19.10.2018 через пункт пропуску «Малий Березний», транспортного засобу «HONDA» моделі «CIVIC», реєстраційний номер Словацької Республіки - НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 .
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 перевищив встановлений  Митним кодексом України  строк доставки транспортного засобу, що перебуває в митному режимі «транзит», а тому в діях позивача є  склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3  ст. 470 Митного кодексу України, а отже оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень наданих митному органу, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому є законною. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322,  КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити.  
Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2019 року у справі № 298/896/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. В. Ніколін