Апеляційне провадження № 22-ц/824/1706/2020

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 лютого 2020 року                                                                        м. Київ
Унікальний номер справи 369/2635/16-ц
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В. за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.,
сторони справи:
позивачі:                               ОСОБА_1 ,
                                               ОСОБА_2 ,
                                               ОСОБА_3 ,
                                               ОСОБА_4 ,  
відповідач -                           ОСОБА_5 ,
                        розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 , 
                        на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухваленого  26 вересня 2019 року в приміщенні судупід головуванням судді Ковальчук Л.М.,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
 У березні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна.
Свої вимоги обґрунтовували тим, що в порядку спадкування вони є власниками по 1/8 частині кожного житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Інша частина зазначеного будинку та земельної ділянки належить відповідачці ОСОБА_5 . 
Просили розподілити жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 71,9 кв.м., розташований на земельній ділянці, кадастровий номер 3222483602:02:031:0006, площею 0,2046 га, за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  та ОСОБА_5 згідно часток у праві власності на будинок, та розподілити земельну ділянку загальною площею 0,2046 га, кадастровий номер 3222483602:02:031:0006, за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  та ОСОБА_5 згідно часток у праві власності на земельну ділянку.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року позовні вимоги   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  задоволено.
Розподілено житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та вдповідачем ОСОБА_5 згідно варіанту № 2 до висновку № 60 від 23.01.2017 року.
Виділено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  частину житлового будинку літ. «А», сіни літ. «а», в складі: 1-1 веранда площею 7,6 кв.м., 1-2 коридор площею 5,3 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 15,4 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 5,5 кв.м., разом площа по квартирі 33,8 кв.м.; частину господарських будівель в складі: літ. «Б» сарай, літ. «В» прибудова, літ. «Г» убиральня, літ. «Д» прибудова, літ. «Е» літня кухня, літ. «Ж» погріб; частину господарських споруд в складі: літ. «№7» колодязь, б/літ. ганок, 1/2 літ. «№1-6» огорожа. Фактична частка складає 64/100.
Виділено ОСОБА_5 частину житлового будинку літ. «А», житлова прибудова літ. «А1», сіни літ. «а» в складі: 1-5 житлова кімната площею 11,3 кв.м., 1-6 житлова кімната площею 20,5 кв.м., 1-7 кухня площею 6,3 кв.м., разом площа по квартирі 38,1 кв.м.; частину господарських споруд в складі: 1/2 літ. «№1-6» огорожа. Фактична частка складає 36/100.
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .
Розподілено земельну ділянку площею 0,2046 га, кадастровий номер 3222483602:02:031:0006, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5 згідно варіанту № 2 до висновку № 60 від 23.01.2017 року.
Виділено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 0,1023 га, розташовану з приляганням до фасадної, правої бічної та задньої межі, що включає, в тому числі, площу, зайняту належною частиною житлового будинку, господарськими будівлями та прилеглою територію. В`їзд на земельну ділянку здійснювати з боку вул. Лісна .
Виділено ОСОБА_5 частину земельної ділянки площею 0,1023 га, розташовану з приляганням до фасадної, лівої бічної та задньої межі, що включає, в тому числі, площу, зайняту належною частиною житлового будинку, господарськими будівлями та прилеглою територію. В`їзд на земельну ділянку здійснювати з боку вул .. Лісна .
Межа, що відокремлює земельні ділянки, встановлена наступним чином:
-від фасадної межі земельної ділянки, з точки розташованої з відступом (м) 15,43 від лівої бічної межі по прямій лінії, довжиною 15,52 м;
-поворот праворуч довжиною 1 м до зовнішньої грані зовнішньої стіни літ. «А» житловий будинок;
-далі по осям міжквартирних стін, що розділяють житловий будинок на дві частини, на всю їх довжину;
-далі по прямій лінії продовження довжиною 2,40 м;
-поворот ліворуч по прямій лінії довжиною 30,0 м до перетину з задньою межею земельною ділянкою в точці розташованої з відступом 19,72 м від правої бічної межі.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує, зокрема, що суд першої інстанції помилково припинив право спільної часткової власності позивачів, тим самим, вийшовши за межі позовних вимог. Вказує, що суд мав поділити майно між позивачами та відповідачем, а не припинити їх право  спільної часткової власності, розділивши майно між позивачами. Суд виділив у власність позивачам ту частину будинку, в якій вона проживає та утримує та не надав оцінки наданим нею на підтвердження цього доказам.
Також суд не надав оцінку тому, що позивачі не користуються будинком і господарськими спорудами.
Суд не врахував ці обставини та не мінімізував виникнення конфліктних ситуацій і  суперечок між сторонами та виділив її у власність частину будинку і земельної ділянки  за варіантом технічної експертизи № 2,за яким її  виділено частку майна значно меншу чим її належить (36/100) частку,в той час  як за  варіантом розподілу №3 цієї експертизи пропонувався поділ з не таким суттєвим відступленням від часток  (її 48/100, а відповідачам 52/100) та з урахуванням фактичного користування нею будинком.
В  судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідачки  ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги,з підстав в ній викладених,  підтримав. Просив рішення  суду скасувати та ухвалити нове про  відмову у задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_1 вважає,що рішення суду ухвалено з дотриманням вимог закону,проте не заперечувала проти його зміни та залишення в користуванні ОСОБА_5 частини будинку та земельної ділянки які остання фактично використовує.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3  в судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені належно. Просили справу розглянути у їх відсутності. 
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає  розгляду справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , яка була власницею земельних ділянок та будинку АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.04.2002 року спадкоємцями ОСОБА_7 були її діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які в установленому законом порядку  прийняти та оформили за собою право власності на зазначене майно по 1/2 частині кожний.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.
Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.07.2006 визнано за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , як спадкоємцями першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 право спільної власності на спадкове майно - земельну ділянку, площею 0,2026 га, яка складається з 1/2 частини двох земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004 позивачі успадкували також належну померлому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , складеного 09.09.2004, зазначається, що частка  ОСОБА_5 в будинку складає 1/2ч, ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_2   та ОСОБА_4 - по 1/8 частини кожному.
Вказані обставини також вбачаються з витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я позивачів та відповідачки.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2014 за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 зареєстровано право спільної сумісної власності на 1/2 частини земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площа 0,2046 га, а згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власностівід 28.11.2013 за ОСОБА_5 також зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частини земельної ділянки  площею  0,2046 га. за цією ж адресою.
В матеріалах справи міститься кадастровий план всієї земельної ділянки кадастровий номер 3222483602:02:031:0006, площею 0,2046 га та схема розташування земельної ділянки.
21.06.2016 ухвалою суду призначено судову будівельно-технічну експертизу, яка проведена 23.01.17 та згідно висновку якої,зокрема,ринкова (дійсна) вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , визначена з використанням порівняльного методичного підходу, на дату оцінки 23.01.2017 складає 605 000 грн.
В зв`язку з неможливістю розподілу житлового будинку в натурі, виходячи з рівності часток,експертом зазначено про неможливість надати варіанти розподілу житлового будинку по АДРЕСА_1 виходячи з рівності часток та запропоновано чотири варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 з відхиленням від рівності часток.
Листом № 71 від 24.03.2017 відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області погоджено представлені варіанти розподілу домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Листом № 155 від 01.03.2017 Княжицької сільська рада Києво-Святошинського району Київської області зазначено, що представлені варіанти розподілу домоволодіння по АДРЕСА_1 будуть розглянуті та погоджені після рішення суду.
Листом № 693 від 12.07.2017 Києво-Святошинська ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» погоджун висновок судової земельно-технічної, будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» від 23.01.2017 року № 60 про розподіл спільного сумісного майна по цивільній справі № 369/2635/16-ц за адресою АДРЕСА_1 .
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції враховуючи встановлені обставини, подані докази та виходячи з принципів розумності, добросовісності, законності, дійшов висновку про визначення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою між сторонами відповідно до варіанту № 2 технічного висновку № 60 від 23.01.2017 року. При цьому суд першої інстанції вважав за можливе припинити право спільної часткової власності сторін на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .
Проте повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції неможливо, оскільки суд дійшов їх  на порушення процесуального права, яке полягає в тому, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а ті обставини, що мають значення для справи та які суд вважав встановленими є недоведеними.
 Зазначенні порушення процесуального права потягнули за собою порушення та невірне застосування матеріального права, з огляду на що рішення суду  не можна визнати законним та обґрунтованим і воно підлягає скасуванню та ухваленню по справі нового судового рішення, з огляду на наступне.
Згідно  статті 355 ЦК України  майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
           Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
           Власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
           Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
           Як вбачається, згідно свідоцтв про право на спадщину та відомостей про реєстрацію права власності,чітко визначено розмір часток кожного з співвласників будинку по АДРЕСА_1 ,а саме :  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 по 1/8 частці кожному, ОСОБА_5 - 1/2 ч., з визначенням форми власності як приватної та видом спільної власності як спільної часткової.
           Про розмір часток кожного із співвласників будинку зазначено і в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 .
           Тобто, житловий будинок та земельна ділянка  по АДРЕСА_1  є спільною частковою власністю сторін, з чітким визначенням частки кожного з співвласників.
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Так, відповідно до частини другої статі 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України можливе припинення  права спільної часткової власності,слід враховувати що  при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу,виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна,затвердженої  наказом Міністра з питань житлового-комунального господарства України від 18червня 2007 року № 55.
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
           Дійшовши висновку про визначення порядку користування будинком та земельною ділянкою суд першої інстанції всупереч вимогам закону та встановленим обставинам прийняв рішення про припинення права спільної сумісної власності сторін,вийшов за межі заявлених позовних вимог, не врахував порядок користування будинком та землею та суттєво відійшов від рівності часток позивачів та відповідачки.
В той час як по справі встановлено, що сторони є близькими родичами та набули право власності на житловий будинок та земельні ділянки за спадщиною, зокрема,   на підставі заповіту ОСОБА_7 ,матері ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , яка  померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В подальшому, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які  є рідними дітьми, а ОСОБА_3 є дружиною  померлого, в порядку спадкування набули право власності на житловий будинок та земельні ділянки по 1/8 ч. кожний.
Встановлено також,що з часу  набуття права власності відповідачка ОСОБА_5   постійно проживає, користується  житловим будинком і земельною ділянкою та утримує їх.
Так, в її фактичному володінні  по теперішній час знаходиться частина будинку  з  житловими кімнатами 1-5 та 1-4 з прилягаючими до них нежитловими приміщеннями та частиною господарських споруд.
На підтвердження зазначеного, ОСОБА_5 надала квитанції по сплаті комунальних платежів, починаючи з 2004 року, квитанції на оплату будівельних матеріалів, які використовувалися саме при нею проведенні ремонтних робіт у вказаній частині житлового будинку оцінку  (т.2 а.с.67-122).
Обставини проживання та утримання будинку та земельної ділянки підтвердила також і  свідок  ОСОБА_10 (т.2 а.с.191-192).
У відповідності до ст.89 ЦПК України суд не надав зазначеним доказам належної правової оцінки.
Апеляційним судом встановлено також, що позивачі в будинку ніколи не проживали та не користувалися ним та земельною ділянкою.
 Ці обставини під час розгляду справи в апеляційному суді визнала і позивачка ОСОБА_1 , яка уособлює також думку та позицію позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (її брата та сестри) та ОСОБА_3 (її матері).
При цьому пояснила, що потрапити до будинку їм перешкоджає  ОСОБА_5 , а тому порядок користування будинком і ділянкою ніколи між ними не було визначено, в той час, як вони  бажають користуватися своєю власністю.
 Позивач ОСОБА_1 не заперечувала проти визначення порядку користування  ОСОБА_5 та виділення її частини будинку якою остання і користується, що відповідає варіанту №3 технічного висновку від 23.01.17 року. 
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушний. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у нього здійсненні.
З огляду на встановлене, з урахуванням законного права сторін на безперешкодне користування та володіння належним їм майном (частинами будинку та земельної ділянки) а також з метою  уникнення в подальшому конфліктів з приводу цього користування,  апеляційний суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнити частково,визначивши між ними порядок користування за варіантом № 3 технічної експертизи від 23.01.17 року. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат,колегія суддів вважає за правильне згідно ч.6 ст.141 ЦПК компенсувати позивачам за рахунок держави у порядку,встановленому Кабінетом Міністрів України,понесені ними судові витрати  оскільки  відповідач ОСОБА_5 є людиною з інвалідністю  2 групи та за законом звільнена від сплати судового збору.
Згідно ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є,зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи,які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367,368,374,376,381-384 ЦПК України,суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позовні вимоги   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.
Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  у спільне фактичне користування частину житлового будинку літ. «А», а саме: 1-5 житлова кімната площею 11,3 кв.м.; житлову прибудову літ «А1», а саме: 1-6 житлова кімната площею 20,5 кв.м.; сіни літ. «а», а саме: 1-7 кухня площею 6,3 кв.м., разом площа по квартирі 38,1 кв.м.; частину господарських будівель, а саме: сарай літ «Б», прибудова літ. «В», убиральня літ «Г», частину господарських споруд, а саме: огорожа Ѕ літ «№1-6». Фактична частка складає 52/100.
Виділити ОСОБА_5 у  фактичне користування частину житлового будинку літ. «А», а саме: 1-2 коридор площею 5,3 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 15,4 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 5,5 кв.м.; сіни літ. «а», а саме: 1-1 веранда площею 7,6 кв.м., разом площа по квартирі 33,8 кв.м.; частину господарських будівель, а саме: літ. «Д» прибудова, літ. «Е» літня кухня, літ. «Ж» погріб; частину господарських споруд, а саме: літ. «№7» колодязь, б/літ. ганок, 1/2 літ. «№1-6» огорожа. Фактична частка складає 48/100.
Розподілити земельну ділянку площею 0,2046 га, кадастровий номер 3222483602:02:031:0006, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та вдповідачем ОСОБА_5 згідно варіанту № 3 до висновку № 60 від 23.01.2017 року.
Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у спільне фактичне користування частину земельної ділянки площею 0,1023 га, розташовану з приляганням до фасадної, правої бічної та задньої межі, що включає, в тому числі, площу, зайняту належною частиною житлового будинку, господарськими будівлями та прилеглою територію. В`їзд на земельну ділянку здійснювати з боку вул. Лісна .
Виділити ОСОБА_5 у фактичне користування частину земельної ділянки площею 0,1023 га, розташовану з приляганням до фасадної, лівої бічної та задньої межі, що включає, в тому числі, площу, зайняту належною частиною житлового будинку, господарськими будівлями та прилеглою територію. В`їзд на земельну ділянку здійснювати з боку вул. Лісна.
Межа, що відокремлює земельні ділянки, встановлюється наступним чином:
- від фасадної межі земельної ділянки, з точки розташованої з відступом (м) 7,30+0,88+2,13 від правої бічної межі по прямій лінії, довжиною 23,44 м;
- поворот ліворуч довжиною 7,0 м;
- поворот ліворуч довжиною 8,78 м;
- поворот праворуч довжиною 2,40 м до зовнішньої грані зовнішньої стіни прибудови літ «а» сіни;
- далі по осям міжквартирних стін, що розділяють житловий будинок на дві частини, на всю їх довжину;
- далі по прямій лінії продовження довжиною 2,34 м;
- поворот праворуч довжиною 29,8 м до перетину з задньою межею земельної ділянки в точці розташованої з відступом 14,17 м від лівої бічної межі.
Компенсувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати понесені у зв`язку з поданням позовної заяви по 1 062 (одній тисячі шістдесят дві) грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови  складено 06 лютого 2020 року. 
 
Суддя-доповідач       
 
Судді: