ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1400/20 Справа № 190/1377/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Митошоп В. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.
         суддів           Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
         за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області  на рішення  П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , яка за життя була членом колгоспу ім.Котовського П`ятихатського району Дніпропетровської області і працювала в ньому до 1967 року. 11 лютого 1997 року КСП ім.Котовського П`ятихатського району Дніпропетровської області отримало державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000068, оскільки ОСОБА_2 була пенсіонером КПС, її було внесено до списку осіб під №614, у списку вказана як ОСОБА_2 Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 не виготовлявся. Він є єдиним спадкоємцем після смерті баби ОСОБА_2 . Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , йому було відмовлено оскільки відсутній правовстановлюючий документ. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті його баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6,46 у.к.г. із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП ім.Котовського П`ятихатського району Дніпропетровської області, розташованих на території Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.
       Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розміром 6,46 у.к.г. із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «ім. Котовського» П`ятихатського району Дніпропетровської області, розташованих на території Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.
В апеляційній скарзі прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області просить рішення суду від 13 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи,  матір"ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 (а.с.7, 45).
Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_4 03 березня 1962 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище на - ОСОБА_4 (а.с.7, 46).
Матір"ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с.10).
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 , довідки про заробітну плату №359 від 01 липня 1967 року, копії довідки про стаж роботи, ОСОБА_2 була членом КСП ім.Котовського, працювала з 01 січня 1955 року по січень 1964 року (а.с.12-14).
Згідно довідки Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області №355/1-15 від 19 грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 мешкала ОСОБА_2 , громадянка ОСОБА_2 на території сільської ради ніколи не проживала (а.с.16).
Згідно копії господарської книги буд. АДРЕСА_1 , членами господарства були ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (а.с.17, 18).
Згідно довідки виконавчого комітету Комісарівської сільської ради П`ятихатського району №522 від 12 вересня 2018 року ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_2 доглядала за будинком АДРЕСА_1 на протязі двох років, після чого розібрала його і зняла з реєстрації (а.с.19).
Згідно листа відділу у П`ятихатському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №231/113-17 від 26 грудня 2017 року в списках, що додаються до Державного акту на право колективної власності КСП ім.Котовського на території Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області серії І-ДП №11 лютого 1997 року під №614 значиться ОСОБА_2 , сертифікат на її ім`я не виготовлявся, розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім.Котовського П`ятихатського району Дніпропетровської області становить 6,46 у.к.г. (а.с.20, 48).
Згідно копії державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000068 та списку осіб - членів КСП ім.Котовського під №614 зазначена ОСОБА_2 (а.с.21-23).
Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, щодо майна померлої ОСОБА_2 заведено спадкову справу №101/2018 (а.с.24).
Згідно копії спадкової справи №101/2018 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 28 серпня 2018 року звернувся ОСОБА_1 (а.с.37-49).
Постановою приватного нотаріуса П`ятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В.В. від 30 серпня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право спадкодавця на право на земельну частку (пай) (а.с.49).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто під час дії ЦК УРСР, то положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлої.
       Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
       Згідно зі статями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.
       При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР).
       Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
       Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
       Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Відповідно до ст.ст.22, 23 ЗК України особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КПС цього акта.
       У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, який включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Позови громадян, пов`язані з паюванням земель можуть бути предметом судового розгляду. Відповідачами у таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.
З матеріалів справи вбачається матір"ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є  ОСОБА_2  (а.с.7, 45).
Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_4 03 березня 1962 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на - ОСОБА_4 (а.с.7, 46).
Матір"ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_2  померла (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с.10).
Згідно копії трудової книжки  ОСОБА_2 , довідки про заробітну плату №359 від 01 липня 1967 року, копії довідки про стаж роботи,  ОСОБА_2  була членом КСП ім.Котовського, працювала з 01 січня 1955 року по січень 1964 року (а.с.12-14).
Згідно довідки Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області №355/1-15 від 19 грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 мешкала  ОСОБА_2 , громадянка  ОСОБА_2 на території сільської ради ніколи не проживала (а.с.16).
Згідно копії господарської книги  буд.   АДРЕСА_1 , членами господарства були ОСОБА_2 та ОСОБА_11 - сестра (а.с.17, 18).
Згідно довідки виконавчого комітету Комісарівської сільської ради П`ятихатського району №522 від 12 вересня 2018 року ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_2 доглядала за будинком АДРЕСА_1 на протязі двох років, після чого розібрала його і зняла з реєстрації (а.с.19).
Згідно листа відділу у П`ятихатському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №231/113-17 від 26 грудня 2017 року в списках, що додаються до Державного акту на право колективної власності КСП ім.Котовського на території Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області серії І-ДП №11 лютого 1997 року під №614 значиться  ОСОБА_2 , сертифікат на її ім`я не виготовлявся, розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім.Котовського П`ятихатського району Дніпропетровської області становить 6,46 у.к.г. (а.с.20, 48).
Згідно копії державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000068 та списку осіб - членів КСП ім.Котовського під №614 зазначена  ОСОБА_2  (а.с.21-23).
Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, щодо майна померлої ОСОБА_2 заведено спадкову справу №101/2018 (а.с.24).
Згідно копії спадкової справи №101/2018 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 28 серпня 2018 року звернувся ОСОБА_1 (а.с.37-49).
Постановою приватного нотаріуса П`ятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В.В. від 30 серпня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право спадкодавця на право на земельну частку (пай) (а.с.49).
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач  ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті його баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6,46 у.к.г. із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП ім.Котовського П`ятихатського району Дніпропетровської області, розташованих на території Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області (а.с.4-6).
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з копії державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000068 та списку осіб - членів КСП ім.Котовського під №614 зазначена ОСОБА_2   (а.с.21-23).
Таким чином,  ОСОБА_2 у списку осіб - членів КСП ім.Котовського не зазначена, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.
Крім того, слід зазначити відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно з п.п. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 308 від 17 листопада 2016 року, Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Дніпропетровської області.
Вирішуючи права та обов`язки держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області - розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення, останні не були залучено до участі у даній справі у якості співвідповідача.
Суд першої інстанції не звернув належної уваги на предмет і підстави поданого позову, неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначився належним чином з колом учасників справи.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області - задовольнити.
Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 1 057 грн. 20 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді