УХВАЛА

05 лютого 2020 року 
Київ
справа №580/234/19
адміністративне провадження №К/9901/16845/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

за участю:
секретаря судового засідання: Приходько Н.І.
представника позивача - Нікітюка А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №580/234/19
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року (головуючого судді - Гаврилюка В.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Кузьменка В. В., суддів: Василенка Я. М., Шурка О. І)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження граничним розміром пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії з 01 березня 2018 року та з 01 березня 2017;
-  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, згідно пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713) з 01 березня 2017 року та 01 березня 2018 року і провести належні позивачу виплати з урахуванням вже виплачених сум без обмеження граничним розміром.
2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівник льотного складу. Позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії з 01 березня 2017 року та 01 березня 2018 року без встановлення обмеження граничного розміру відповідно до підпункту "в" пункту 7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713), а тому звернувся із відповідною заявою до Головного управління щодо такого перерахунку і виплати. Однак відповідач листом від 02 січня 2019 року № 1380/Б-10 відмовив у вказаному перерахунку у зв`язку з відсутністю підстав для цього. 
3. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
4. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до  Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
5. В обґрунтування касаційної скарги зазначив, що судами попередніх інстанцій зроблено помилковий висновок щодо правомірності дій відповідача, оскільки згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. 
6. Зазначає, що пенсію йому було призначено у 1991 році на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відтак, обмеження відповідачем розміру належних позивачу пенсійних виплат з посиланням на зміни пенсійного законодавства, норми якого не поширюються на позивача, є неприпустимим та протиправним.
7. Верховний Суд ухвалою від 25 червня 2019 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року.
8. Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
9. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що розмір пенсії позивача на даний час перевищує передбачений законом тимчасовий максимальний її розмір, спірні положення Закону неконституційними не визнавались, а тому підлягали застосуванню під час обчислення пенсії ОСОБА_1 .  
10. Суди встановили, що відповідно до здійсненого відповідачем перерахунку розмір пенсії позивача з 01.03.2017 становить 16706,20 грн (заробітна плата) х 75 % = 12529,65+50,00 грн (надбавка на догляд інваліду І групи) = 12529,65 грн.
Відтак, розмір пенсії до виплати з 01.03.2017 становить 10740 грн, а з 01.01.2018 - 12579, 65 грн.
При цьому, розмір пенсії позивача з 01.03.2018 становить 14970,00 грн.
Розрахунок: 22899,18 (заробітна плата) х 75 % = 17174,39+50,00 грн (надбавка на догляд інваліду І групи) = 17224,39 грн. (а.с.15 зворот).
Відповідно до ст. 7 Закону України від 07.12.2017 № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 грудня 2018 року становив 1497,00 гривні.
Проте, з урахуванням обмеження її виплати, встановленої ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI), що становить десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.12.2018, пенсія позивача повинна складати 14970,00 грн.
Суди вказали, що за правилами статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «T>Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Суди зазначили, що відповідно до частини 3 статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Аналізуючи норми абзаців 1, 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI, суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.
Таким чином, на думку судів, вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.
11. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вже розглядав подібні справи і висловлював правову позицію щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Зокрема, у постанові від 12 листопада 2019 року у справі №360/1428/17 за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві   про визнання неправомірними дій відповідача щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті позивачу щомісячного пенсійного забезпечення та зобов`язання з 01 березня 2017 року  здійснювати виплату щомісячного пенсійного забезпечення без обмежень граничного розміру пенсії, Верховний Суд виходив з того, що обмеження граничного розміру пенсії в 2017 році були введені Законом України 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».
Колегія суддів Верховного Суду зазначила, що згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України 24 грудня 2015 року № 911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
Із вказаної вище норми Верховний Суд дійшов висновку, що дія положень Закону України 24 грудня 2015 року № 911-VIII щодо визначення максимального розміру пенсії не застосовується до пенсій, які призначені до 1 січня 2016 року.
12. В ході судового розгляду справи №580/234/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI.
Абзац 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI передбачав, що встановлені цим Законом обмеження максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.10.2011 року.
Разом з тим, абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI було передбачено, що пенсії, які перевищують встановлені цим Законом обмеження максимального розміру пенсії, хоча і не зменшуються, проте нараховуються без здійснення будь-яких перерахунків та індексації до того моменту, поки їх розмір не буде меншим, ніж встановлені Законом обмеження.
Частина 3 статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, на підставі якої здійснюється нарахування та виплата пенсії позивачам у цій справі та у справі №360/1428/17, викладена в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011 року із змінами, внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року.
Закон України 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у пункті 2 Прикінцевих положень містить норму, яка передбачає, що визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
Колегія суддів вважає, що застереження у пункті 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII про те, що обмеження щодо виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 1 січня 2016 року, означає, що пенсії, які призначені до 1 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені. Проте, їх перерахунок має відбуватися у відповідності до правил, передбачених абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI.
13. Таким чином колегія суддів Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №360/1428/17 року. 
14. Відповідно до частини 1 статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.
15. За таких обставин, справу необхідно передати на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
16. Керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
Справу №580/234/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко
                                                                      Л.В. Тацій