ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2223/20 Справа № 212/286/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 212/286/19
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2019 року, яке ухвалено суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 04 листопада 2019 року, -
                                                  ВСТАНОВИВ:
В січні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.05.2009 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків та інших витрат за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач ОСОБА_1 підтвердила своїм підписом у Заяві № б/н від 25 лютого 2009 року, що ця Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»,у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», Договір про надання банківських послуг.
Позивач зазначає, що він виконав зобов`язання в повному обсязі, а відповідач не виконала умови договору, не сплачує кошти за кредитом, відсотками, відповідно до умов Договору.
У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача, станом на 16.12.2018 року, утворилася заборгованість, яка становить 110401,19 грн., та складається із 11901,35 грн. -  заборгованості за тілом кредиту, 16123,58 грн. -  заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 76642,87 грн. - заборгованості за пенею, 500 грн. – штраф (фіксована частина) та 5233,39 грн. – штраф (процентна складова).
Посилаючись на вище викладене, позивачпросив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 110401,19 грн., яка складається з 11901,35 грн. -  заборгованості за тілом кредиту, 16123,58 грн. -  заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 76642,87 грн. - заборгованості за пенею, 500 грн. – штраф (фіксована частина) та 5233,39 грн. – штраф (процентна складова).
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу  від 27 травня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 25.05.2009 року станом на 16.12.2018 року в сумі 104 667,22 грн., з яких: 11901,35 грн. -заборгованості за тілом кредиту, 16123,58 грн. -  заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 76642,87 грн. - заборгованості за пенею.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1921 грн.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 серпня 2019 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2019 року скасовано.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором від 25.05.2009 року в сумі 28024,93 грн., яка складається з 11901,35 грн. -заборгованості за тілом кредиту, 16123,58 грн. -  заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Витрати АТ КБ «ПриватБанк» по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. компенсовано за рахунок держави. 
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11901,35 грн. є недоведеною, оскільки в травні 2016 року з картки відповідача, обманним шляхом, було знято двічі кошти для оформлення покупки за допомогою сервісу «оплати частинами», якими заволоділи невідомі особи. Зауважує на тому, що з дати отримання кредиту в травні 2009 року до моменту звернення позивача до суду в січні 2019 року сплинув трирічний термін загальної позовної давності, а також спеціальна позовна давність до вимог про стягнення пені терміном один рік. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача – залишити без задоволення. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині відмови в задоволені позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за пенею та штрафами, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутих з відповідача процентів за користування кредитом, з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у відповідності до Заяви, ЗАТ «КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до наданої суду першої інстанції Заяви б/н від 25.05.2009 року, яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , сплата відсотків за користування кредитом встановлена у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та між сторонами по було погоджено розмір процентів за користування кредитними коштами.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками за користування кредитом, проте не може погодитись з визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості за відсотками за користування кредитом, з огляду на наступне. 
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у відповідності до Заяви б/н від 27.10.2008 року, підписаної відповідачем, ЗАТ «КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 10700 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 2,5 % на місяць, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до наданої суду першої інстанції довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , сплата відсотків за користування кредитом встановлена у розмірі 205 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зі сплатою пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі, який розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 – нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше (а.с.4). 
Спір виник з приводу заборгованості за кредитом, наданим позичальнику ОСОБА_1 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на місяць за користування кредитом та інших платежів, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконувала, в результаті чого, станом на 16.12.2018 року, утворилась заборгованість, яка, згідно розрахунків позивача, становить 110401,19 грн., та складається, зокрема із 11901,35 грн. -  заборгованості за тілом кредиту, 16123,58 грн. -  заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 76642,87 грн. - заборгованості за пенею, 500 грн. – штраф (фіксована частина) та 5233,39 грн. – штраф (процентна складова).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.  Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України,  публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).  Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634  цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договору приєднання розроблені ЗАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.  У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.
У заяві позичальника від 25.05.2009 року зазначена процентна ставка в розмірі 2,5 % на місяць.
Крім того, відповідно до наданої суду першої інстанції довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , сплата відсотків за користування кредитом встановлена у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема 16123,58 грн. -  заборгованості по процентам за користування кредитом.
Оскільки ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання по сплаті кредиту належним чином, то вона повинна нести цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов`язання та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками за користування кредитом.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. 
Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.
Крім того, відповідач ОСОБА_1 , підписавши Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якими погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів за порушення виконання зобов`язань, погодилась із визначеними процентами. 
Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по відсоткам за користування кредитом, має бути розрахована із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 2,5 % на місяць. 
Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.
Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Згідно з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 26.12.2014 року у справі № 752/1068/16-ц картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії, а не закінченням строку дії договору.
Відповідно до ч.ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає поважними причини пропуску позовної давності.
Оскільки умовами Заяви, підписаної позичальником, не передбачено відповідної календарної дати або події, з якої пов`язується виконання зобов`язання за кредитним договором, Банк звернувся до суду з позовом 10 січня 2019 року, то саме з цього моменту боржник зобов`язаний повернути кредитору суму кредиту та відсотки за користування ним з моменту встановлення Банком такої вимоги про виконання зобов`язання, оскільки відповідачем по справі було заявлено в суді першої інстанції про застосування строків позовної давності (а.с.99-102).
Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по відсоткам за користування кредитом, має бути розрахована із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 2,5 % на місяць, за період з 16.12.2015 року по 16.12.2018 року та становить 10711,21 грн., відповідно до наступного розрахунку, проведеного колегією суддів: 11901,335 грн./100*2,5*36 місяців, де 11901,35 грн. заборгованість за тілом кредиту, а 36 місяців – період нарахування відсотків за порушення виконання зобов`язань. 
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги відповідача про те, що сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11901,35 грн. є недоведеною, оскільки в травні 2016 року з картки відповідача, обманним шляхом, було знято двічі кошти для оформлення покупки за допомогою сервісу «оплати частинами», якими заволоділи невідомі особи, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, з моменту отримання кредитної карти «Універсальна» з 25.05.2009 року по листопад 2017 року відповідач активно користувалась кредитними коштами АТ КБ «ПриватБанк» з 25.05.2009 року по 16.12.2018 року шляхом як зняття готівки так і безготівкового розрахунку у магазинах та аптеках. Відповідачем сплачувались кошти на повернення кредиту, при цьому останній платіж-поповнення кредитної карти готівкою у терміналі самообслуговування на суму 1000 грн., відбувся 06.11.2017 року (а.с.62). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти з кредитної картки відповідача для оформлення покупки за допомогою сервісу «оплати частинами» були зняті невідомими особами, відповідачем по справі не надано. 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначеного судом першої інстанції розміру загальної заборгованості за кредитним договором із зменшенням вказаного розміру з 28024 грн. 93 коп. до 22612 грн. 56 коп. та зміні в частині визначеного судом першої інстанції розміру заборгованості по відсоткам за користування кредитом із зменшенням вказаного розміру з 16123,58 грн. до 10711,21 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2019 року змінити в частині стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» розміру загальної заборгованості за кредитним договором від 25.05.2009 року, зменшивши цей розмір з 28024 грн. 93 коп. до 22612 (двадцять дві тисячі шістсот дванадцять) грн. 56 коп.
Рішення змінити в частині стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» розміру відсотків за користування кредитом, зменшивши цей розмір з 16123 грн. 58 коп. до 10711 (десять тисяч сімсот одинадцять) грн. 21коп. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 29 січня 2020 року.

Головуючий:
Судді: