РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року
м. Рівне

Справа № 565/1287/19
Провадження № 22-ц/4815/139/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Гордійчук С.О.
суддів -  Хилевич С.В.,  Шимків С.С.    

учасники справи:
позивач : ОСОБА_1 
відповідач : ОСОБА_2 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кругліцької В.М. на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року, постановлену у м. Вараш в складі судді Зейкан І.Ю., у справі №565/1287/19

в с т а н о в и в : 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом  до  ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року зупинено провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Кругліцька В.М. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачем не було обґрунтовано у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи Володимирецьким районним судом Рівненської області . Відповідачем не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені Кузнецовським міським судом при вирішенні цієї справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи з предмету, підстав позову. Суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, не встановив наявність жодної об`єктивної обставини неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. На думку позивача, суд навмисно затягує розгляд справи з порушенням вимог ст. 210 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.  
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним об`єктивно перешкоджає розгляду даної справи, оскільки підставою для звернення з вказаним позовом до суду позивача є саме зазначений договір, який оспорюється в судовому порядку. Встановлення та оцінка обставин (фактів), які є предметом даного судового розгляду без вирішення справи Володимирецьким районним судом є не можливими.
Однак, з висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може з наступних підстав.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Разом з тим, судом не враховано, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з вимогами ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.  
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (провадження № 61-19434св18).
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що 02 липня 2018 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики у вигляді розписки. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду Володимирецьким районним судом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики  недійсним.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що будь-які перешкоди для розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики у суду першої інстанції були відсутні, оскільки надані позивачем у цій справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. На даний момент договір позики є дійсним і відповідач ОСОБА_2 не позбавлений права доводити його недійсність в межах розгляду даної справи.  
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не проаналізував предмет та підстави позову у справах і не зазначив об`єктивні обставини, які б вказували на те, що розгляд зазначеної справи є неможливим до розгляду Володимирецьким районним судом цивільної справи про визнання договору недійсним.
Також судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що відсутні підстави вважати відсутньою  можливість на підставі наданих доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги та обставин, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , будучи обізнаним про розгляд судом зазначеної справи з 22 серпня 2019 року, вважаючи недійсним договір, на підставі якого позивач просить стягнути з нього кошти,  з метою своєчасного розгляду і вирішення справи та метою ефективного захисту порушених прав не звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання договору недійсним, а лише 18 листопада 2019 року подав до іншого суду зазначений позов і в зв`язку з цим просив суд зупинити провадження у зазначеній справі.
На думку апеляційного суду зазначене не може свідчити про добросовісне користування процесуальними правами і фактично суттєво затягує розгляд справи по суті.
Отже,  зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.
За таких обставин, таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, а, отже, застосовано з порушенням вимог ст.ст. 2,  210, пункту 6 частини першої ст. 251 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,   невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись статтями 210, 252, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кругліцької В.М. задовольнити.
Ухвалу  Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст порстанови складений 16 січня 2020 року.

Головуючий :

Судді :