Дата документу 22.01.2020 Справа № 322/527/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 322/527/19                                        Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/155/2020 Шиш А.Б.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.
        Суддів: Кухаря С.В.        
                Онищенко Е.А.                
За участю секретаря: Книш С.В. 
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04 вересня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за критим договором, посилаючись на те, що 06 травня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір, згідно якого останній отримав кредит в сумі 26000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Зазначає, що своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг.
Відповідач свої зобов`язання своєчасно та належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18 квітня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 85 263 грн. 48 коп., а саме: 41 113 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18 259 грн. 70 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 20 621 грн. 54 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 732 грн. 88 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4 036 грн. 36 коп. - штраф (процентна складова).
В добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитним договором не сплачує.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у загальному розмірі 85 263,48 грн. за кредитним договором № б/н від 06.05.2011 року та судові витрати по справі.
Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04 вересня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 41 113 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором та 926 грн. 31 коп. судових витрат.
В іншій частині позову відмовлено.
               У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О.Л. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не може бути взята до уваги позиція Верховного суду, висловлена Великою Палатою Верховного суду у постанові від 03.07.2019 року, оскільки вказана позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин сторін коли відповідачем заперечувалися такі умови договору як погоджені між сторонами у належній спосіб. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Оскаржуваним рішенням суду не тільки призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а ще і наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави. Суд ігнорує, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. Просить скасувати рішення суду в частині незадоволення позовних вимог щодо стягнення відсотків та задовольнити вимоги банку в цій частині.
Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 06 травня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився у письмовому вигляді та зобов`язався регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві. 
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість у сумі 85 263 грн. 48 коп., з яких 41 113 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18 259 грн. 70 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 20 621 грн. 54 коп. - нараховано пені за прострочене зобов`язання, 732 грн. 88 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму понад 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4 036 грн. 36 коп. - штраф (процентна складова).
Задовольняючи позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості за кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що вважав вимогу позивача про стягнення основної суми боргу обґрунтованою та доведеною. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з недоведеності банком факту укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем,ОСОБА_3 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувався відповідач.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору. 
Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17. 
Окрім того, колегія суддів відхиляє довід скаржника щодо помилковогонезастосування судом першої інстанції положень ст. 1048 ЦК України, оскільки звертаючись до суду з позовом, банк зазначеної вимоги не пред`явив, відповідних розрахунків не надав. Більш того, виходячи із розрахунку заборгованості, наданого банком, у відповідача взагалі відсутня заборгованість за процентами за користування кредитом.
Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівнизалишити без задоволення.
Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04 вересня 2019 року вцій справі залишити без змін.
Дата складання повної постанови 27 січня 2020 року.
        Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка
Судді: С.В. Кухар
                Е.А. Онищенко