ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.	Справа № 440/27/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Старосуда М.І. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 01.07.19 року по справі № 440/27/19
          за позовом       ОСОБА_1  
          до      Управління ліцензування і контролю якості надання медичної допомоги в МОЗ України ,      Міністерства охорони здоров`я України      треті особи       Приватне підприємство "Медівайс" ,      Комунальне медичне підприємство "Лікарня Придніпровська" 
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до  Управління ліцензування і контролю якості надання медичної допомоги в МОЗ України (далі – відповідач-1), Міністерства охорони здоров`я України (далі – відповідач-2), треті особи: Комунальне медичне підприємство “Лікарня Придніпровська” та Приватне підприємство “Медівайс”, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд: 
- визнати незаконною бездіяльність Управління ліцензування та контролю якості надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України щодо відмови у проведенні позапланової перевірки господарської діяльності Комунального медичного підприємства “Лікарня Придніпровська” керівник Скачко Віктор Іванович, Код ЄРДПОУ 01111598, за адресою пров. Павлівський 1/4 м. Кременчук, Полтавської області; 
- визнати незаконною бездіяльність Управління ліцензування та контролю якості надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України щодо відмови у проведенні позапланової перевірки господарської діяльності з медичної практики Приватного підприємства “Медівайс” керівник Скачко Тетяна Миколаївна (код ЄРДПОУ - 36007587) за адресою: м. Кременчук, пров. Дніпровський, 5; 
- зобов`язати Управління ліцензування та контролю якості надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України провести позапланову перевірку господарської діяльності з медичної практики Комунального медичного підприємства “Лікарня Придніпровська” Скачко Віктор Іванович, код ЄРДПОУ 01111598, за адресою пров. Павлівський, 1/4, м. Кременчук, Полтавської області, 39600, з дотриманням вимог Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю)  у сфері господарської діяльності (в присутності ОСОБА_1 ); 
- зобов`язати Управління ліцензування та контролю якості надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України провести позапланову перевірку господарської діяльності з медичної практики ПП “Медівайс”, керівник Скачко Тетяна Миколаївна, код ЄРДПОУ - 36007587 за адресою: м. Кременчук, пров. Дніпровський, 5 з дотриманням вимог Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (в присутності ОСОБА_1 ). 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду України від 18.06.2019 року в задоволенні зазначеного позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду України від 18.06.2019 року у справі №440/27/19 та прийняти постанову, якою задовольнити позов.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що відповідачем-1 протиправно не проведено  позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі п. 5 ст. 3 Закону України “Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”. Також вказує, що судом першої інстанції не враховано порушення відповідачем-1 передбачених ст.ст. 49, 50 Конституції прав позивача.
Відповідачем та третіми особами надано письмові відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2019 року апеляційний розгляд справи призначено в режимі відеоконференції  з Автозаводським районним судом м. Кременчука та Окружного адміністративного суду м. Києва.
Здійснено бронювання майданчиків для проведення відеоконференції з Автозаводським районним судом м. Кременчука та Оружного адміністративного суду м. Києва (т. 3 а.с.210, 211).
Сторони, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином (т. 3 а.с.216, т. 4 а.с.15,17,18, 20).
В судове засідання, призначене в режимі відеоконференції з Автозаводським районним судом м. Кременчука та Оружного адміністративного суду м. Києва, сторони та треті особи не з`явились.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 неодноразово протягом 2018 року зверталася до Міністерства охорони здоров`я України із зверненнями та запитами, зокрема, щодо отримання відомостей з Ліцензійного реєстру МОЗ України про діяльність комунального медичного підприємства “Лікарня Придніпровська” (код ЄДРПОУ - 01111598), приватного підприємства "Медівайс" (код ЄДРПОУ - 36007587), отримання відомостей з ліцензійних справ зазначених суб`єктів господарювання та щодо можливості проведення перевірки додержання юридичними особами вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики.
Листами від 23.01.2018 № 17/17-СП/3665/1691, 31.01.2018 № 17/23/342-17/2468, 28.02.2019 № 17/17-СП/405/5173, 10.04.2018 № 17/17-СП/885/9047, 18.10.2018 № 17-06/Г-13382, Г-13384/12679-зв, Міністерством надані відповіді, згідно з якими орган ліцензування може здійснити позапланову перевірку додержання комунальним медичним підприємством “Лікарня Придніпровська” та приватним  підприємством "Медівайс"  вимог Ліцензійних умов за наявності підстав, передбачених статтею 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Позивач не погодилася із такими діями відповідача та оскаржила їх до суду.  
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності протиправної бездіяльності Управління ліцензування та контролю якості надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України щодо не проведення позапланової перевірки господарської діяльності Комунального медичного підприємства “Лікарня Придніпровська” та Приватного підприємства “Медівайс” та відсутності підстав для зобов`язання Управління ліцензування та контролю якості надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України провести позапланову перевірку господарської діяльності з медичної практики Комунального медичного підприємства “Лікарня Придніпровська” та приватного підприємства "Медівайс".
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267 затверджено Положенням про Міністерство охорони здоров`я України (далі – Положення). 
Відповідно до п. 1 Положення, МОЗ є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, захисту населення від інфекційних хвороб, протидії ВІЛ -інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, а також забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. 
Згідно підп. 8 п. 4 Положення, МОЗ відповідно до покладених на нього завдань здійснює ліцензування господарської діяльності з медичної практики. 
Закон України “Про ліцензування видів господарської діяльності” регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності (ч. 1 ст. 2 Закону України “Про ліцензування видів господарської діяльності”). 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України “Про ліцензування видів господарської діяльності” орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.
Ліцензуванню підлягає, зокрема, такий вид господарської діяльності як медична практика (п. 15 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про ліцензування видів господарської діяльності”).
Таким чином, МОЗ відповідно до покладених на нього завдань у сфері охорони здоров`я здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов з медичної практики та за результатами перевірки приймає рішення.
Відповідно до ч. 7-10 ст.19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" (в редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Для проведення перевірки органом ліцензування створюється комісія, до складу якої можуть входити виключно працівники його територіальних органів. 
Позапланові перевірки додержання ліцензіатами вимог ліцензійних умов водяться у разі наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) виявлення у документах, що подаються ліцензіатом до органу ліцензування згідно з цим Законом, інформації, що вказує на недотримання ним вимог ліцензійних умов, - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині; 2) виявлення у державних інформаційних ресурсах (паперових або електронних) інформації, що свідчить про порушення ліцензіатом вимог ліцензійних умов або не узгоджується з інформацією, що подається ліцензіатом органу ліцензування відповідно до вимог цього Закону, - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині ( зокрема, повідомлення про зміну даних, зазначених у підтвердних документах) або перевірки достовірності відповідної інформації; 3) розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, видане за результатами проведення планових заходів, - з метою перевірки його виконання; 4) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про те, що внаслідок порушення ліцензіатом вимог ліцензійних умов такій особі (особам) було завдано матеріальної шкоди або порушено її (їхні) законні права чи інтереси, - з метою перевірки додержання ліцензіатом  вимог ліцензійних умов у відповідній частині; 5) повідомлення посадових осіб контролюючих органів при виявленні в ході виконання контрольних повноважень порушення ліцензіатом вимог ліцензійних умов - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині; 6) неподання ліцензіатом у встановлений строк органу ліцензування звітності, подання якої передбачено ліцензійними умовами, без поважних причин, що унеможливлюють її подання і настання яких не залежить від волі ліцензіата, та повідомлення про них органу ліцензування - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині; 7) реалізація загрози життю чи здоров`ю людей, навколишньому природному середовищу або державній безпеці, яка безпосередньо пов`язана з провадженням ліцензіатом виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, та документально підтверджена органом державної влади, уповноваженим у відповідній сфері, - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, що пов`язані з відповідним випадком. 
Позапланова перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов з підстав, передбачених пунктами 2, 4 та 5 частини дев`ятої цієї статті, здійснюється лише за наявності погодження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, яке надається на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування за зверненням органу ліцензування. 
Звернення органу ліцензування повинно містити документальне підтвердження виявлення інформації, передбаченої пунктом 2 частини дев`ятої цієї статті, або завірену ним копію відповідного звернення чи повідомлення, передбачених пунктами 4 або 5 частини дев`ятої цієї статті. 
Анонімні звернення не є підставою для проведення позапланових перевірок. 
Згідно ст. 1 Закон України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. 
Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності" (ст. 2 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” підставами для здійснення позапланових заходів є: 
подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;
перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);
звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась листами від 10.12.2017 р., від 14.12.2017 р., від 01.02.2018 р., від 05.09.2018 р., від 11.09.2018 р., від 29.09.2018 р. до Управління ліцензування і контролю якості надання медичної допомоги в МОЗ України із зверненнями та запитами, зокрема, щодо отримання відомостей з Ліцензійного реєстру МОЗ України про діяльність комунального медичного підприємства “Лікарня Придніпровська” (код ЄДРПОУ - 01111598), приватного підприємства "Медівайс" (код ЄДРПОУ - 36007587), отримання відомостей з ліцензійних справ зазначених суб`єктів господарювання та щодо можливості проведення перевірки додержання юридичними особами вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики ( т. 1 а.с. 17-20, 215, 224-225, 227-232).
Листами від 23.01.2018 № 17/17-СП/3665/1691, 31.01.2018 № 17/23/342-17/2468, 28.02.2019 № 17/17-СП/405/5173, 10.04.2018 № 17/17-СП/885/9047, 17.10.2018 № 17-06/Г-13382, Г-13384/12679-зв, Управлінням ліцензування і контролю якості надання медичної допомоги в МОЗ України надані відповіді, згідно з якими орган ліцензування може здійснити позапланову перевірку додержання комунальним медичним підприємством “Лікарня Придніпровська” та приватним  підприємством "Медівайс"  вимог Ліцензійних умов за наявності підстав, передбачених статтею 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Звернення Позивача стосовно проведення позапланової перевірки не містять належних обґрунтувань про порушення комунальним медичним підприємством “Лікарня Придніпровська” та приватним підприємством “Медівайс” її законних прав, що повинно доводити доцільність проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) (т. 1 а.с. 21, 33-36,129-132).
Законом України “Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено до 31 грудня 2018 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. 
Відповідно до ст. 3 Закону України “Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” (в редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) до 31 грудня 2018 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю): 1) з підстави, передбаченої частиною другою цієї статті (за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності (далі - Державна регуляторна служба); 2) за письмовою заявою суб`єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; 3) за рішенням суду; 4) у разі настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання; 5) у разі настання події, що має значний негативний вплив відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; 6) для перевірки виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
Позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав проводиться органом державного нагляду (контролю) за погодженням Державної регуляторної служби.
Для погодження орган державного нагляду (контролю) подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки. Державна регуляторна служба розглядає подані документи та надає погодження або вмотивовану відмову у наданні погодження протягом п`яти робочих днів з дня надходження відповідних документів.
Форма та порядок надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав затверджуються Державною регуляторною службою.
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, у зв`язку із дією мораторію на проведення планових перевірок, позаплановий захід державного нагляду (контролю)  мав був здійсненим лише на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав.
Форму та порядок надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України і Державної регуляторної служби України від 20.01.2017 № 56/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 09.02.2017 за №86/30054 "Про затвердження форми  та Порядку надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до п.п. 1, 3, 5 вищевказаного Порядку, цей Порядок установлює процедуру надання Державною регуляторною службою України (далі - ДРС) погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав або вмотивованої відмови у погодженні. Для отримання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня надходження такого звернення подає ДРС копію відповідного звернення та лист з обґрунтуванням необхідності проведення такого заходу (далі - звернення органу державного нагляду (контролю)). Звернення органу державного нагляду (контролю) повинно доводити доцільність проведення цим органом позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав.
Таким чином, проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) здійснюється на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав, повинно доводити доцільність проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Між тим, зі змісту звернень позивача колегією суддів  встановлено, що вони не містять відповідних обґрунтувань про порушення саме комунальним медичним підприємством “Лікарня Придніпровська” та приватним підприємством "Медівайс" її законних прав.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо відмови позивачу провести позапланову перевірку господарської діяльності з медичної практики комунального медичного підприємства “Лікарня Придніпровська” та приватного підприємства "Медівайс", оскільки позивачем в зверненні до відповідача не було обґрунтовано порушення вказаними медичними установами саме її прав.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача в апеляційній скарзі на п. 5 ст. 3 Закону України “Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” як на підставу для проведення  позапланового заходу державного нагляду (контролю), оскільки позивачем не зазначено, яка саме подія спричинила значний негативний вплив відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
З приводу доводів позивача про порушення її прав оскаржуваною бездіяльністю відповідача, зокрема, право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди, передбачені Конституцією, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України  позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Пунктом 4 частини 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Отже, твердження позивача про порушення відповідачем вимог Закону  щодо непроведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевірки за її заявою саме по собі не є достатньою підставою для визнання протиправної бездіяльності, оскільки обов`язковою умовою є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цією бездіяльністю.
Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу,  на захист якого подано позов.
З огляду на вищезазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі позивач фактично вказує, що бездіяльність відповідача, що полягає в  непроведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевірки, у майбутньому може порушити її законні права, передбачені ст.ст. 49, 50 Конституції.
При цьому, позивач в апеляційній скарзі вказує, що саме дії Комунального медичного підприємства “Лікарня Придніпровська” та Приватного підприємства “Медівайс” можуть спричинити порушення прав позивача, передбачених ст.50 Конституції.
На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем передбачених ст.ст. 49, 50 Конституції України прав позивача та зазначає, що чинним законодавством передбачено захист порушеного права, а не можливість порушення таких прав у майбутньому.   
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що враховуючи неодноразові звернення позивача та розуміння того, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та кожна людина має природне невід`ємне і непорушне право на здоров`я, Міністерством вирішено питання про доцільність включення комунального медичного підприємства  “Лікарня Придніпровська” та приватне підприємство "Медівайс" в перелік суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю) у 2019 році, про що позивача проінформовано листом від 17.10.2018 № 17-06/Г-13382, Г-13384/12679-зв. Наказом МОЗ України від 28.11.2018 № 2218 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Міністерством охорони здоров`я України на 2019 рік, розміщений на офіційному веб-сайті МОЗ України.
Щодо доводів апеляційної скарги про можливість участі позивача в проведенні позапланової перевірки додержання ліцензіатами вимог ліцензійних умов, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" (в редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Для проведення перевірки органом ліцензування створюється комісія, до складу якої можуть входити виключно працівники його територіальних органів. 
Аналіз вказаної норми дає підстави дійти висновку, що повноваження щодо проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" належать органам ліцензування та до складу комісії, яка проводить такі перевірки, входять виключно працівники його територіальних органів.
На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про можливість відповідно до ст. 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" участі позивача у проведенні позапланової перевірки відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки вказаною нормою передбачено, що до складу комісії входять виключно працівники територіальних органів ліцензування. 
Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача у справі.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року по справі № 440/27/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року по справі № 440/27/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.М. Мінаєва	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.М. Макаренко    М.І. Старосуд   	
Повний текст постанови складено  24.01.2020 року