ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 р.	Справа № 520/10083/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Білова О.В., м. Харків) від 11.11.2019 року по справі № 520/10083/19
за позовом ОСОБА_1 
до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи слюсарем 4-го розряду по ремонту парогазотурбінного обладнання машинних цехів теплових електростанцій з 20.02.1989 по 18.02.1991 на підставі трудової книги НОМЕР_1 , починаючи з 21.02.2019 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Позивач вважає, що йому безпідставно не зарахували до стажу, який дає право на пільгову пенсію період роботи слюсарем 4-го розряду по ремонту парогазотурбінного устаткування машинних цехів теплових електростанцій в СЦРТ при Харківській ГРЕС на Харківському енергоремонтному підприємстві з 20.02.1989 по 18.02.1991.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року по справі № 520/11557/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про підтвердження пільгового стажу.
Комісією Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 03.04.2019 р. заява ОСОБА_1 була розглянута та було прийняте рішення № 83/4-19 від 03.04.2019 р. про відмову в підтвердженні стажу роботи за списком № 2 у період роботи з 10.09.1984 по 10.12.1985 за професією електрослюсара по ремонту електромашин котлотурбінних цехів теплових електростанцій в електроремонтному цеху, з 20.02.1989 по 18.02.1991 слюсарем-турбіністом за Списком № 2. Рішення Комісії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 03.04.2019 №83/4-19 від 03.04.2019 не було оскаржене в судовому порядку.
Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 08.05.2019 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Рішенням від 20.08.2019 р. за № 1638/03.18-20 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з тим, що стаж роботи за списком № 2 складає 12 років 4 місяці 23 дні, що є меншим ніж необхідний 12 років 06 місяців. Періоди роботи на ВАТ "Харківське енергоремонтне підприємство" 10.09.1984 по 10.12.1985 за професією електрослюсаря по ремонту електромашин котлотурбінних цехів теплових електростанцій в електроремонтному цеху та з 20.02.1989 по 18.02.1991 слюсарем по ремонту парогазотурбінного устаткування машинних цехів теплових електростанцій в СЦРТ при Харківській ГРЕС-2 не зараховано по списку № 2 в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 надав архівну довідку від 10.01.2019 р. № Р-62, в якій зазначено, він працював зі 10.09.1984 по 10.12.1985 електрослюсарем 3 розряду в ЕРЦ, а з 20.02.1989 по 18.02.1991 - слюсарем-турбіністом, які не відповідають назвам виробництв, робіт, професій, посад і показників, які включені до Списку № 2.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що рішення від 20.08.2019 р. за № 1638/03.18-20 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в призначенні пенсії позивачу є правомірним.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 р. (далі Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.
Також, необхідним для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Cписку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21.08.1992 та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.
Постановою Кабінету міністрів УРСР № 1173 від 22.08.1956 р. затверджені списки виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.
Відповідно до п. "а" розділу XIV Списку № 2, затверджено посаду - слюсарі і електромонтери чергові, слюсарі і електромонтери по ремонту і обслуговуванню устаткування і автоматики в цехах: котельних, машинних (теплосилових), паливоподачі і пилоприготування.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Пунктом 1 цього Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (пункт 20 Порядку №637).
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно відомостей, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 , з 10.09.1984 р. позивач прийнятий на посаду в електроремонтний цех, у виїзну бригаду, електрослюсарем 3 розряду по ремонту електромашин котлотурбінних цехів теплових електростанцій, а з 01.04.1985 р. переведений у цьому ж цеху на ділянку при Харківській ГРЕС-2 електрослюсарем 3 розряду по ремонту електромашин котлотурбінних цехів теплових електростанцій. Звільнений з посади 10.12.1985 р. Також, з 20.02.1989 р. позивач прийнятий на посаду в порядку переведення, в СЦРТ на ділянку при Харківській ГРЕС-2, слюсарем 4 розряду по ремонту парогазотурбінного обладнання машинних цехів теплових електростанцій. Звільнений з посади 18.02.1991 р.
Таким чином, трудова книжка позивача, як основний документ про стаж, підтверджує, що ОСОБА_1 працював за професією, яка передбачена п. «а» розділу XIV Списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.
Судовим розглядом встановлено, що відповідач не зарахував період роботи з 20.02.1989 р. по 18.02.1991 р. мотивуючи свою позицію виключно тим, що професія слюсаря-турбініста (як скорочено зазначено в архівній довідці від 10.01.2019 р.), не міститься в Списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.
Колегія суддів зазначає, що згідно Всесоюзного класифікатора професій, затвердженого постановою Державною комітету СРСР по стандартам від 27.08.1989 р. № 016.: позиція 18538 - професія слюсар по ремонту парогазотурбінного обладнання. 
В свою чергу, така професія, як слюсар-турбініст у вказаному Класифікаторі професій відсутня, а в трудовій книжці ОСОБА_1 міститься запис про те, що згідно з наказом № 188-к від 20.02.1989 р. його прийнято саме слюсарем 4-го розряду по ремонту парогазотурбінного обладнання машинних цехів теплових електростанцій, а працівник відділу кадрів внесла назву професії у наказ скорочено, як слюсар-турбініст, що суперечить Всесоюзному класифікатору професій, затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27.08.1989 р. № 016, що в свою чергу, не може перешкоджати особі у реалізації права на пільгове пенсійне забезпечення.
На підставі наведених вище обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що періоди робити позивача з 20.02.1989 р. по 18.02.1991 р. на посаді слюсаря 4-го розряду по ремонту парогазотурбінного обладнання машинних цехів теплових електростанцій підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком № 2.
Що стосується посилання пенсійного органу на наявність рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.04.2019 р., яким відмовлено в підтвердженні стажу роботи за списком № 2, зокрема, у період роботи з 20.02.1989 р. по 18.02.1991 р. слюсарем-турбіністом та яке не було оскаржене в судовому порядку, колегія суддів зазначає, що вказане рішення було прийняте за результатами розгляду заяви позивача про підтвердження пільгового стажу. Разом з тим, ОСОБА_1 , окремо звертався до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 08.05.2019 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за результатом розгляду якої прийнято рішення пенсійного органу про відмову в призначенні такої пенсії та яке є предметом розгляду у цій справи. Враховуючи те, що відповідач є органом, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про призначення та виплату пенсії та при розгляді заяви про призначення пенсії до повноважень пенсійного органу відноситься перевірка відповідних документів, фіксування та засвідчення виявлених розбіжностей (невідповідностей), наявність рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в підтвердженні стажу роботи за списком № 2, яке не було оскаржено в судовому порядку, не позбавляє права особи звернутися до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, за результатом розгляду якої відповідач приймає відповідне рішення.
Також колегія суддів зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 р. № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з п. 4 Порядку та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць, відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Колегія суддів звертає увагу, що Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442, набув чинності 21.08.1992 р., а тому підтвердження пільгового стажу за результатами атестації робочих місць не вимагається до 21.08.1992 року.
Враховуючи те, що наданими позивачем доказами підтверджується факт перебування ОСОБА_1 на посаді або виконання ним робіт, що містяться у списку № 2, і з урахуванням спірного період стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є достатнім, колегія суддів дійшла до висновку, що відмова відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є неправомірною.
Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року по справі № 520/10083/19 прийняте з порушенням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України, з урахуванням сплачених позивачем сум судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги на рішення суду.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року по справі № 520/10083/19 - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року по справі № 520/10083/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 1638/03-18-20 від 20.08.2019 р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи слюсарем 4-го розряду по ремонту парогазотурбінного обладнання машинних цехів теплових електростанцій з 20.02.1989 р. по 18.02.1991 р. на підставі трудової книги НОМЕР_1 , починаючи з 21.02.2019 р.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та подання апеляційної скарги на рішення у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню) 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров   	

Повний текст постанови складено  24.02.2020 року