ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 р.	Справа № 520/5807/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 10.09.19 року по справі № 520/5807/19
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Головного управління ДПС у Харківській області               
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до  Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту – ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центральної об`єднаної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України від 04.04.2016 №166-1303, яким йому визначено грошове зобов`язання з транспортного податку у сумі 25000,00 грн.
          В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірне рішення відповідача є незаконним та необґрунтованим, оскільки  належний позивачу автомобіль не є об`єктом оподаткування у зв`язку з тим, що вартість його транспортного засобу не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, а також об`єм двигуна автомобіля складає 2,996 л., що не перевищує 3,0 л. Крім того, органом ДФС України податкове повідомлення-рішення, яке позивач не отримав, було направлено з пропуском встановленого Податковим кодексом України строку для його направлення. Вважає, що оскільки податкове повідомлення рішення не було вручено, у нього не виникло зобов`язання зі сплати транспортного податку за належний йому автомобіль, а у відповідача не виникло права податкової застави. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 по справі № 520/5807/19 адміністративний позов ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (код ЄДРПОУ 39599198 вул. Пушкінська, буд. 46, м.Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центральної об`єднаної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України від 04.04.2016 року № 166-1303, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов`язання з транспортного податку у сумі 25000,00 грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління ДФС у Харківській області (код ЄДРПОУ 39599198; вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057).
          Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 по справі № 520/5807/19, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що листом Мінекономрозвитку від 22.06.2016 № 3252-08/4797-03 надано Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня податкового (звітного) року (далі по тексту – Перелік Мінекономрозвитку). З вказаного Переліку вбачається, що належний позивачу автомобіль Мегсеdes-Веnz моделі GLE 400 4 МАТІС, 2015 року випуску, з об`ємом двигуна 2996 см.куб., є об`єктом оподаткування у 2016 році. Стверджує, що наявність вказаного автомобіля у Переліку Мінекономрозвитку сама по собі свідчить про те, що цей автомобіль є об`єктом оподаткування. Враховуючи викладене, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, та не вбачає підстав для його скасування.
Позивач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Стверджує, що належний позивачу транспортний засіб Мегсеdes-Веnz моделі GLE 400 4 МАТІС, 2015 року випуску, не є об`єктом оподаткування транспортним податком, оскільки така модель відсутня у Переліку Мінекономрозвитку, а також у зв`язку з тим, що згідно з інформацією, наданою Мінекономрозвитку, вартість цього  транспортного засобу у 2016 році не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року (1033500,00 грн.). 
Разом з відзивом на апеляційну скаргу позивачем було подано клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 Головне управління ДФС у Харківській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Харківській області.  Стверджує, що представник ГУ ДФС у Харківській області Зеленохатов І.Е. на момент звернення до суду з апеляційною скаргою не мав права її підписувати та подавати від імені ГУ ДФС у Харківській області внаслідок переходу прав та обов`язків такої юридичної особи до ГУ ДПС у Харківській області.
З приводу такого клопотання колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст.293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч.1 ст.1904 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5 ст.104 ЦК України).
Колегія суддів зауважує, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо ГУ ДФС у Харківській області наявний запис «перебуває в стані припинення», тобто, не є припиненим у розумінні ст.104 ЦК України.
Враховуючи викладене, у Зеленохатова І.Е. були наявні повноваження подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені ГУ ДФС у Харківській області, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 по справі № 520/5807/19 замінено відповідача - Головне управління ДФС у Харківській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Мегсеdes-Веnz моделі GLE 400 4 МАТІС, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2996 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
04.04.2016 Центральною об`єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми “Ф” №166-1303, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб за податковий період - 2016 рік в розмірі 25000,00 грн.
11.10.2016 вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку.
02.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Центрального управління ГУ ДФС у Харківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок суми транспортного податку, скасувати спірне податкове повідомлення-рішення та звільнити його майно з податкової застави. 
Однак, відповідачем не було надано відповіді на заяву позивача. 
Не погодившись із вказаним вище податковим повідомленням-рішенням від 04.04.2016 № 166-1303, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом про визнання його протиправним та скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки належний позивачу автомобіль Мегсеdes-Веnz моделі GLE 400 4 МАТІС не є об`єктом оподаткування транспортним податком.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до п.п.267.3.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (далі по тексту – ПК України) базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до п. п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті. 
Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. 
Підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об`єктами оподаткування.   
У свою чергу, згідно пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Органи внутрішніх справ, як зазначено в підпункті 267.6.3 п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України,  зобов`язані  до 1 квітня 2015 року подавати контролюючим органам за місцем реєстрації об`єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку. 
З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов`язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.
Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2015 № 563 “Про затвердження форми відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку” затверджено форму відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку за місцем реєстрації об`єкта оподаткування (форма Л). 
Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата в Україні була встановлена в розмірі 1378,00 грн. (ст. 8 Закону України “Про державний бюджет України на 2016 рік”).
Тобто, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складали 1033500 грн. 
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 була затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі по тексту - Методика (в редакції, чинній на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення)). 
Ця Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком. Середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (далі по тексту – Порядок № 403), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач (п.п.1-2 Методики).
Відповідно до п.п. 1-3 Порядку № 403, останній встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб.
          Середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.
          Середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:
          Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де: Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.
          Відповідно до додатку 2 до Порядку, нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів складає 27 тис. км. Також у цьому додатку наведена таблиця значень коефіцієнта коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням різниці між фактичним та нормативним середньорічним пробігом транспортних засобів.
Згідно з п. 12 Методики коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.
Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством “Держзовнішінформ” до Мінекономрозвитку ( п.4 Методики).
Відповідно до п.13 Методики Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
          Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (п.4 Порядку № 403).
Середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономрозвитку для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономрозвитку порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення (п.13 Порядку № 403).
Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п.14 Методики).
Мінекономрозвитку забезпечує режим роботи офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість транспортних засобів шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства (п.14 Порядку).
Відтак, зі змісту підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66, вбачається, що повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.    
Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Отже підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу.
          Листом Мінекономрозвитку від 22.06.2016 №3252-08/4797-03 на виконання п.13 Методики органу ДФС надано інформацію щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати (а.с.43).
Колегія суддів вказує, що автомобіль марки Мегсеdes-Веnz моделі GLE 400 4 МАТІС у цьому переліку відсутній.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення слугувала інформація Мінекономрозвитку щодо ідентичних автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, серед яких наявний автомобіль марки Мегсеdes-Веnz моделі GLE – Series, об`ємом двигуна -  3,0 л., тип пального – бензин, зі строком використання до 1 року. 
Однак, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що жодною нормою ПК України не передбачено віднесення автомобіля певної марки та моделі до об`єктів оподаткування транспортним податком за аналогією. 
Крім того, технічні характеристики автомобіля, зазначені у Переліку Мінекономрозвитку, не   співпадають із технічними характеристиками автомобіля позивача, оскільки, як зазначалось вище, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, належний ОСОБА_1 автомобіль має об`єм циліндрів двигуна 2996 см.куб., а не 3,0 л., як передбачено Переліком Мінекономрозвитку.
Відповідно до пп. 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України одним і з принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Разом з тим, відповідач у спірних відносинах, визначивши позивачу грошове зобов`язання з транспортного податку на підставі застосування аналогії визначення об`єкту оподаткування, цього принципу не врахував. 
Беручи до уваги викладене, автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування транспортним податком в силу відсутності його у Переліку, визначеному Мінекономрозвитку. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 05 листопада 2018 року  по справі №822/2687/17.
Також, слід вказати, що згідно з Переліком, наданому листом Мінекономрозвитку від 22.06.2016, автомобіль Мегсеdes-Веnz моделі GLE – Series, об`ємом двигуна -  3,0 л., тип пального – бензин, є об`єктом оподаткування транспортним податком у тому разі, якщо строк його використання становить до 1 року.
Колегія суддів зауважує, що автомобіль позивача є 2015 року випуску, а тому, навіть припустивши можливість застосування аналогії визначення об`єкту оподаткування за маркою автомобіля та об`ємом двигуна, у 2016 році автомобіль позивача не міг бути об`єктом оподаткування транспортним податком у зв`язку зі спливом строку експлуатації, зазначеного у Переліку Мінекономрозвитку. 
Колегія суддів вважає, що повнота з`ясування обставин, що входять до предмета доказування при розгляді цього адміністративного позову, вимагає встановлення обставин про вартість автомобіля позивача та про те, чи були враховані податковим органом та чи підтверджуються належними та допустимими доказами усі обов`язкові для здійснення розрахунку складові (марка, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач, пробіг легкового автомобіля), передбачені статтею 267 Податкового кодексу України.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.03.2019 року у справі № 802/1460/16-а.
Ухвалою суду першої інстанції від 02.07.2019 за клопотанням позивача було витребувано у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію про середньоринкову вартість автомобіля марки Мегсеdes-Веnz моделі GLE 400 4 МАТІС, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2996 см.куб., та про те, чи відноситься даний транспортний засіб до об`єкта оподаткування транспортним податком.
На виконання вказаної ухвали суду Міністерство економічного розвитку і торгівлі України листом від 23.07.2019 №3805-05/30452-05 повідомило, що згідно з пунктами 5, 6 Методики та інформацією ДП “Держзовнішінформ” аналогічним легковому автомобілю  Мегсеdes-Веnz моделі GLE 400 4 МАТІС є автомобіль Мегсеdes-Веnz  GLE – Series з об`ємом двигуна -  3,0 л., бензин, з автоматичною коробкою переключення передач.
Згідно з Інформацією середньоринкова вартість зазначеного автомобіля становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року.
Оскільки дані про фактичний пробіг автомобіля у 2016 році відсутні, розрахована вартість автомобіля Мегсеdes-Веnz GLE – Series з об`ємом двигуна 3,0 л., бензин, 2015 року випуску з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів становила 962274,72 грн. (з ПДВ). 
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, належний позивачу транспортний засіб марки Мегсеdes-Веnz моделі GLE 400 4 МАТІС, 2015 року випуску, не є об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб у 2016 році у розумінні пп. 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, оскільки згідно з наданою інформацією Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість вказаного транспортного засобу не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року (1033500,00 грн.).
Такий висновок суду першої та апеляційної інстанцій узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.04.2019 по справі № 802/2274/16-а, від  25.03.2019 по справі № 808/3521/16.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.          
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.04.2016 № 166-1303 про визначення позивачу грошового зобов`язання з транспортного податку за 2016 рік у сумі 25000,00 грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, отже, вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов  вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року по справі № 520/5807/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  11.02.2020 року