ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9636/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в м. Дніпро в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року (суддя Луніна О.С.) в адміністративній справі №160/9636/19 за позовом   ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Карчагін Сергій Володимирович, до Південно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування акту,- 
                                                            
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в якому просив: 
- визнати протиправними дії Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо переведення ОСОБА_2 Юрійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 12017040000000510, з Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4" до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань (№3)", та зобов`язати повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 12017040000000510, до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)";
- визнати протиправним та скасувати письмове розпорядження виконуючого обов`язки начальника Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 3-4994/е від 23.07.2019, яким прийнято рішення щодо переведення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 12017040000000510, з Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)" до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань (№3)".
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.  
Позивачем подана апеляційна скарга в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року залишити без змін. 
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був затриманий 17 травня 2019 року СУ ГУНП у Дніпропетровській області за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 311 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2019 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 50 хв. 13.07.2019. 
21.05.2019 ОСОБА_1 був поміщений до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань № 4". 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2019  позивачу продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 02.09.2019. 
04.08.2019 ОСОБА_1 прибув до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3".
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська  від 29.08.2019 ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 50 хв. 29.10.2019.
Ухвалою Індустріального суду м. Дніпропетровська від 22.10.2019 ОСОБА_1 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 50 хв. 20.12.2019.
17.07.2019 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшов лист Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому висловлено доцільність переведення ОСОБА_1 до іншого закладу виконання покарань в межах Дніпропетровської області, з метою уникнення тиску зі сторони підозрюваного  (організатора вчинення злочину) ОСОБА_1 на підозрюваного ОСОБА_4 
22.07.2019 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 начальнику ДУВП 3 ОСОБА_6 подано рапорт про наявність підстав для звернення до керівництва Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про переведення ув`язненого ОСОБА_1 до іншої установи на весь термін його ув`язнення. 
Рапорт мотивовано тим, що за час перебування в установі ув`язнений зарекомендував себе з негативної сторони. Намагається налагодити доставку заборонених предметів на територію установи, а саме засобів мобільного зв`язку. Намагається схилити співробітників установи до вступу у неслужбові стосунки шляхом підкупу. Постійно намагається здійснювати вплив на співучасників злочину що утримуються разом з ним, шляхом погроз та залякувань через інших ув`язнених шляхом створення конфліктних ситуацій за їх участю з метою надання показань у кримінальному провадженні на свою користь. За характером впертий, врівноважений, по відношенню до представників адміністрації ввічливий, хитрий, що дає останньому змогу входити в довіру. 
Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення перешкоджання встановлення істини у кримінальному  провадженні та попередження непорозумінь і конфліктних ситуацій між ув`язненими та співробітниками установи, що можуть призвести до можливих непередбачуваних наслідків, подано рапорт.
Згідно з характеристикою на ув`язненого ОСОБА_2 , затвердженою начальником ДУВП № 4, за час тримання в установі характеризував себе негативно, вимоги режиму не дотримувався, за період утримування до нього було застосовано одне дисциплінарне стягнення. Не дотримується правомірних відносин з співробітниками установи, не виконує передбачені законом вимоги адміністрації. На профілактичному обліку установи перебуває, як схильний до втечі та розповсюдження наркотичних речовин. Ув`язнений та його родичі до органів судочинства не звертались із заявами щодо надання побачень в умовах Дніпровської УВП № 4, звернень від ув`язненого не надходило. У відношенні до інших ув`язнених конфліктний. На виховні заходи не реагує взагалі. Позитивні висновки не робить. Вину у скоєному злочині не визнає та не усвідомлює.
Начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4" полковнику внутрішньої служби ОСОБА_6 . Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції за підписом виконуючого обов`язки начальника управління Сало Д. В. направлено розпорядження від 23.07.2019 № 3-4994/Е, згідно з яким, у зв`язку зі службовою необхідністю , керуючись п. 4.2 ч. 4 розділу ІІ "Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України", затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 № 460/5, вимагається забезпечити переведення з подальшим триманням з Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань № 4" до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3" ув`язненого ОСОБА_2 , 1979 р.н.
Копію розпорядження направлено начальнику Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3". 
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення про переведення ОСОБА_1 до іншого закладу виконання покарань у межах однієї області діяв на підставі письмового розпорядження слідчого слідчої групи, тобто у межах повноважень, наданих йому приписами Правил № 460/5. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке. 
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Згідно зі ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною першою статті 24 КПК передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Параграфом 1 глави 18 КПК встановлено порядок застосування запобіжних заходів, затримання особи в порядку кримінального провадження.
Кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (частина перша статті 206 КПК).
Статтею 22 Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що нагляд за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення здійснюється прокурором шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Крім того, частиною першою статті 306 КПК визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318- 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК.
Як убачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є вимога позивача  визнати протиправними дії Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо переведення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 12017040000000510, з Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4" до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань (№3)", та зобов`язати повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 12017040000000510, до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)" та визнати протиправним та скасувати письмове розпорядження виконуючого обов`язки начальника Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 3-4994/е від 23.07.2019, яким прийнято рішення щодо переведення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 12017040000000510, з Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)" до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань (№3)".
Таким чином, оскільки оскаржувані дії вчинялися у межах проведення досудового розслідування та врегульовані нормами КПК, то й оскарження процесуальних актів, дій органів досудового розслідування здійснюється в порядку кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Керуючись   ст. ст. 319, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року в адміністративній справі №160/9636/19 за позовом   ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Карчагін Сергій Володимирович, до Південно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування акту - скасувати.
Провадження у справі закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
                    Постанова  у повному обсязі складена 19 лютого 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш