ПОСТАНОВА
Іменем України
24 січня 2020 року 
Київ
справа №812/729/15
адміністративне провадження №К/9901/12307/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 (суддя Басова Н. М.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 (колегія суддів у складі: Шишова О. О., Сіваченка І. В., Блохіна А. А.) за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
Обставини справи
28.01.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 812/729/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька (далі - відповідач, УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька), де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - третя особа, ГУ ПФУ в Донецькій області), про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди.
Заяву мотивовано тим, що 20.11.2018 заявник направив виконавчий лист на виконання на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26.11.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа по справі № 812/729/15. Проте він вважає за необхідне замінити боржника - УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на його функціонального правонаступника - ГУ ПФУ в Донецькій області, виходячи з того, що УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей на підставі вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» здійснило перереєстрацію на підконтрольну українській владі територію за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Центральна, 154. Посадові особи управління були звільнені за власним бажанням за наказом Пенсійного фонду України № 426 від 12.12.2014. Управління тимчасово не виконує покладені на нього функціональні обов`язки. Воно не ліквідоване, не перебуває в стані припинення або реорганізації. Тобто склалася така ситуація, коли фактично відсутній правонаступник УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька. Обсяг його компетенції, як суб`єкта владних повноважень, суттєво зменшився, на це вказує сам факт не виконання останнім покладених на нього функціональних обов`язків, цілей, задач і функцій встановленим для органу державної влади. Що стосується юридичного змісту поняття «компетенція», то воно включає в себе такі елементи: предмети підпорядкування (коло об`єктів, явищ, дій, на які розповсюджуються повноваження); права і обов`язки, повноваження органу чи особи: відповідальність; відповідність поставленим цілям, задачам і функціям.
Заявник зазначив, що на посаді начальника юридичного відділу він працював в територіальному органі Пенсійного фонду України - УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька, що утворює систему територіальних органів ПФУ. ГУ ПФУ в Донецькій області теж входить до системи територіальних органів ПФУ та утворює її.
На думку заявника, вирішення питання про усунення його порушеного права  належить до компетенції саме ГУ ПФУ в Донецькій області, оскільки згідно Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України з 15.01.2015 за № 40/26485, відповідно до покладених на нього завдань: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (згідно підпункту 2 пункту 4 Положення); організовує первинний бухгалтерський облік та звітність в управліннях Фонду; одержує в установленому порядку статистичну й бухгалтерську звітність, складає зведені бухгалтерські звіти та баланси, забезпечує своєчасне їх подання відповідним органам (підпункт 9 пункту 4 Положення). Головне управління Фонду має право у межах своєї компетенції розпоряджатись майном і коштами Фонду (підпункт 12 пункту 6 Положення). Згідно з пунктом 11 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління штатний розпис та кошторис видатків на утримання управлінь Фонду затверджуються начальником відповідного головного управління Фонду.
Отже, на думку заявника, наявні всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження по справі № 812/729/15 з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на його функціонального правонаступника - ГУ ПФУ в Донецькій області.
З посиланням на постанову пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 №   2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» ОСОБА_1 просив суд задовольнити його заяву в повному обсязі.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2019, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019, у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №   812/729/15 відмовлено.
Судові рішення мотивовано відсутністю ознак правонаступництва (адміністративної компетенції) між УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька та ГУ ПФУ в Донецькій області.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
Не погодившись із такими рішеннями, заявник подав касаційну скаргу, в якій зазначив, що суди попередніх інстанцій не повно з`ясували обставини, що мають значення для справи та прийняли рішення з порушенням норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 та прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву про заміну сторони виконавчого провадження в повному обсязі. Доводи касаційної скарги тотожні доводам заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Позиція інших учасників справи
Третя особа у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Від відповідача відзиву на касаційну скаргу не надходило.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Кравчука В. М. (суддя-доповідач), Єзерова А. А., Стародуба О. П. 23.05.2019 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 25.10.2019 № 1772/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 812/729/15 у зв`язку з постановленням Верховним Судом 24.10.2019 ухвали про відведення судді-доповідача Кравчука В. М. та суддів Єзерова А. А., Стародуба О. П. від розгляду матеріалів касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2019 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючий суддя (суддя-доповідач) Мельник-Томенко Ж. М., судді Жук А. В., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № 812/729/15.
Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2020 справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Як встановлено судами попередніх інстанцій, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.10.2018, позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі позивачу; стягнуто з відповідача на користь позивача  заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 3860,06 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55 145,94 грн  з  урахуванням належних відрахувань. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постанова в частині стягнення на  користь позивача  з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4559,48 грн з урахуванням належних відрахувань, допущено до негайного виконання.
09.11.2018 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.
26.11.2018 державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.  
28.01.2019 заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 812/729/15.
Постановою перевірки начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30.01.2019 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2018 (ВП № 57785755) у зв`язку з порушенням вимоги пункту 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ повернуто стягувачу. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта цієї статті). 
Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частинами першою, другою та п`ятою статті 15 цього Закону встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Отже, під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.
Відповідно до пункту 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення), управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. 
Підпунктом 3 пункту 10 Положення передбачено, що Начальник управління Фонду вносить начальнику головного управління Фонду для затвердження штатний розпис управління Фонду та кошторис видатків на його утримання. 
Згідно з пунктом 11 Положення штатний розпис та кошторис видатків на утримання управління Фонду затверджуються начальником відповідного головного управління Фонду. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька перебуває на підконтрольній Україні території - Донецька область, місто Покровськ, вулиця Свердлова, будинок 154, у процесі припинення не перебуває, юридичних осіб - правонаступників не визначено.
Разом з тим, судами попередніх інстанцій також встановлено, що жодного нормативно-правового акту або розпорядчого документу, якими були визначені передача прав та обов`язків від УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька до ГУ ПФУ в Донецькій області, не існує. Сторонами по справі належних та допустимих доказів, які б довели зворотнє, суду не надано.  
Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що постанова правління Пенсійного фонду України від 12.05.2015 № 9 -1, на яку посилається заявник, не передбачає правонаступництва управління, а лише виконання деяких повноважень.
За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність ознак правонаступництва (адміністративної компетенції) між УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька та ГУ ПФУ в Донецькій області, у зв`язку з чим відсутні правові підстави, з якими Закон України «Про виконавче провадження» і стаття 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження.
Посилання скаржника на хибність висновків суду апеляційної інстанції щодо спеціального порядку виконання рішення суду по зазначеній справі, колегія суддів відхиляє, оскільки як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, Закон України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Даним Законом органи Держказначейства визначені єдиним органом, що виконує рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ.
Колегія суддів зазначає, що відсутність підстав публічного правонаступництва у межах спірних правовідносин доводить неможливість його здійснення. Під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.
Обраний заявником спосіб виконання рішення через заміну сторони виконавчого провадження є неприйнятним і таким, що не може забезпечити реалізацію стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки законне право не може бути захищене через дії, що не ґрунтуються на законі, або, інакше кажучи, незаконним способом.
Водночас відмова у заміні сторони виконавчого провадження не означає, що захищене судом право заявника на стягнення заборгованості по заробітній платі не може бути втілене іншим способом, вибір якого залежить від волі стягувача. 
Крім того, в матеріалах справи міститься чинна постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування процесуального документу від 31.01.2019 (т. 2 а.с. 158-159), на підставі пункту 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої скасовано документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 26.11.2018 про примусове виконання виконавчого листа № 812/729/15 від 09.11.2018. В повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 31.01.2019 міститься роз`яснення стягувачу, що відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, яким визначено механізм виконання рішень судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (т. 2 а.с. 161-162).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами попередніх інстанцій надано належну правову оцінку доводам, викладеним у заяві та запереченнях проти заяви, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, в касаційній скарзі не зазначено.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні. 
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук ,
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду