ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №631/1873/16-к                                                  Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1 
Провадження №11-кп/818/895/19                                         Доповідач: ОСОБА_2 
Категорія: ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
Іменем України
27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі: 
головуючого                                - ОСОБА_2 ,
суддів                                        - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі                                - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора                        - ОСОБА_6 ,
захисника                                - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою гр.-н ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.12.2016р. відносно ОСОБА_10 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком
ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рокитне, Нововодолазького району Харківської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, непрацюючий, мешкає за адресою,ранішене судимий, АДРЕСА_1 :
засуджений зач.2 ст.185 КК України до 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2(два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку, 21.08.2015р. близько 23год. 50хв., перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , у неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна із домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , про що він повідомив своїм неповнолітнім друзям – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на той момент знаходились у нього в гостях, запропонувавши останнім взяти участь у скоєнні крадіжки, на що ОСОБА_9 і ОСОБА_8 дали свою згоду.
Реалізуючи злочинний намір групи, діючи з корисливих мотивів, 22.08.2015р. близько 01год., ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_11 , зі сторони огороду, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, з подвір`я домоволодіння ОСОБА_11 таємно викрали металеву ємкість, виготовлену з чорного металу, об`ємом 500л., вагою 183кг., вартістю 347грн. 70коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1075 від 18.03.2016р..
Викрадене майно ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 незаконно обернули на свою користь та розпорядились ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 347грн. 70коп.
В апеляційних скаргах гр.-н  ОСОБА_8  та ОСОБА_9  просять вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції посилаючись на те, що вказавши у вироку їх прізвища суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення і фактично визнав їх винуватими.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора та захисника, які підтримали апеляційну скаргу частково, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як вбачається з вироку суду (т.2 а.с.37-39), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.
Так як судом встановлено, що ОСОБА_10 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб то суд першої інстанції вірно кваліфікував ці його дії за ч.2 ст.185 КК України.
У мотивувальній частині вироку дійсно зазначено, що ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 вчинив інкриміноване йому діяння.
Саме так дана обставина зазначена і в обвинувальному акті (т.2 а.с.1-3) тому апеляційні доводи, що суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення не підтверджуються матеріалами справи.
Разом з цим, матеріали кримінального провадження свідчать, що суд першої інстанції розглядав висунуте обвинувачення лише щодо ОСОБА_10 , а стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріали ще підчас досудового розслідування виділені в окреме провадження.
Виходячи з правої позиції виказаної касаційною інстанцією, що вирок у подібному вигляді порушує права ОСОБА_9 та ОСОБА_8 колегія суддів вважає неприпустимим вказівка цих прізвищ у цьому вироку.
Разом з цим, підстави для скасування судового рішення передбачені у ст.409 КПК України і серед них немає тієї підстави на яку посилаються апелянти проте п.4 ч.1 ст.408 КПК України дозволяє виправити це шляхом заміни у вироку посилань на гр.-н ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначивши замість цього «з особами матеріали провадження стосовно яких виділені в окреме провадження».
Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляціі підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, п.4 ч.1 ст.408, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги гр.-н ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.12.2016р. відносно ОСОБА_10 змінити.
Виключити з вироку посилання на гр.-н ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначивши замість цього «з особами матеріали провадження стосовно яких виділені в окреме провадження».
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий 

Судді